2ÍI.S A PETEFÍ:8/>KK. 



uczödö .apróbb sejteket ritkábban látni, úgy bogy a tüszöbá- 

 inokuak tartott ébrénybelyzék itt hiányozni látszik, a mi már 

 megelőző észlelőknek is feltűnt (v. ö. 291 . 1.), de a tüneményt nem 

 tudták megmagyarázni. Hogy az ilyen sejtpusztulás oly nagy 

 mértékben, mint az előttünk fekvő esetben, nem ok nélkül van, 

 az a priori elgondolható, úgy hogy e folyamat minden valószí- 

 nűség szerint arra való, hogy a szétbomldshól keletkezett diffus 

 'protoplasma az épen maradt 'petéknek a táplálására szolgáljon. 

 Tényleges alapokkal ezen állítást a górcső akitt látott képek- 

 ből bebizonyítani nem lehet, mert könnyen elgondolható, hogy 

 a diftus anyagból egyes részecseket a petékbe benyomulni senki 

 sem fog láthatni, — de a látott képeknek sorozatos lánczolata 

 okvetetlenül ama felvételre vezeti az észlelőt. Úgyszintén azt sf 

 lehet eldönteni, hogy a peték nagyobbodása a diffus anyag részé- 

 ről reárakodás által keletkezik-e (Waldeyer), vagy pedig 

 osmotikus cserefolyamatok útján, — csak annyi mondható, hogy 

 a reptiliáknál szembetűnőbben mutatkozó viszonyokból (v. ö. 

 284. 1.) következtetve, a szilárd alkotó részeknek a petékhez 

 való csatlakozása az emlősöknél sem lehetetlen, de a peték 

 kisebbvolta s a tápszik csekélyebb mennyisége, valamint kevere- 

 dése miatt a főszikhoz, nehezebben eldönthető. 



Miután az előzményekben a tiíszöhámoknak a csirhámból 

 való származását kizártuk, ideje ezeknek a fejlődési módját 

 kutatni. E czélra is legalkalmasabbnak találtam a macskapete- 

 fészket. 



Újszülött macskákban, gyengébb nagyítással nézve (VIII. 

 tábla, 174. ábra), a petefészek kéregállománya teli van őspe- 

 tékkel megtöltött Pllüger-féle tömlőkkel, melyek a felszínre 

 derékszögben, egymással pedig párhuzamosan feküsznek ; lejebb 

 a síkból való elhajlásuk és elágazásaik miatt szabálytalanul 

 vannak megmetszve. Erősebb nagyítással nézve (VIII. tábla* 

 175. ábra), a tömlők szabálytalan íilakúak, felül szélesebbek, 

 alul az elágazások miatt keskenyebbek, amott apróbb (opi) és 

 tömegesebben felhalmozott petékből (16 [i), emitt kevesebb (op-i) s 

 fokozatosan nagyobl)odó petékből (2 2 n) állanak; a tömlők feneke 

 felé a peték ketteséve], végre egyenkinti lánczolatokban (07)3) van- 

 nak elhelyezve, azontúl a lánczolatoktól letagolt magánálló vagy 

 páros nagy peték (op^) következnek (45 |j. átmérőjűek, magvuk 



