;j(>0 A PETEFÉSZEK. 



19]., 192. íi.,fs), azéii viszonyaik a macskánál tisztábl)au taniil- 

 máuyozhatók. Vastagságuk 20 — 30 •»., sejtjeik gömbölydedek, 

 6 — 7 [t átmérőjűek, tehát aprók, úgy bogy a petesejtekkel való 

 felcserélésről szó sem lehet, s ez által Schulin azon állítása (v. ö. 

 233. 1.), hogy a benövő Pflüger-féle tömlőknek mélyebb részei- 

 ből állanak, melyekben peték nem fejlődtek ki, magától elesik. 

 A sejtkötegeket a mirigy köldökétől egész a kéregváz határáig 

 lehet követni ; az elágazások és elhajlások miatt rövidebb vagy 

 hosszabb darabokon vannak megmetszve, de • mindenütt egy- 

 forma szabálytalan alakú aprósejtű elemekből állanak, melyek 

 tömötten csoportosultak és festőanyagokban jól szineződuek. A 

 kéregállomány határán hol lekerekítve végződnek (175. ál)ra), 

 hol hozzdfeknsznek a nagyobb petékhez, s azoknak egyik oldalán 

 végződnek (IX. tábla, 187. ábra), vagy egészen befogadják azo- 

 kat magok közé (IX. tábla, 188. ábra). Gondos keresésnél min- 

 dig fogunk ily helyeket elegendő számban találni s bizonyos^ 

 hogy azoknak még nagyobb számmal kell jelenlenni, miut a 

 mennyi a metszeteken látszik, mert a tüszőhámmal körülvett 

 magánálló peték nagy része a szemlélő felé fordult oldalon, 

 vagy az ellenkezőn lehet ily sejtkötegekkel összefüggésben. 

 Hogy ezek a kötegek szolgáltatják a tüszőhámokat, arra elég 

 bizonyíték a tüszőhámokuak hiánya a Pílüger-féle tömlőkben, 

 másrészt pedig az, hogy helyenként találni egyes petéket (IX. 

 tábla, 187. ábra ov), melyekhez a köteg (fa) csak az egyik oldalon 

 illeszkedett, de a többi részein nem nőtte még körül ; vannak 

 ismét mások (IX. tábla, 188. ábra), a hol ez már megtörtént s 

 a nagy peték {ov, 50 -52 \i) egyenként vagy lánczolatokban a 

 kötegek benuékébe vaunak beágyazva, mely esetben az apró 

 sejtek a peték körül kezdenek hosszirányban megnyúlni s köbös 

 alakot ölteni (e/). 



Miután a velőváznak szóban levő kötegeiről tudjuk, hogy 

 azok az ivarmirigykötegekből származtak, ezeket pedig a csir- 

 hám szolgáltatta, ugyanaz a hámtalaj, melyből később az elemi 

 peték keletkeznek : ezzel ki van mondva azon figyelemre méltó 

 tény, hogy a tüszöhámok eredésökre nézve azonosak az elemi 

 petékkel, csakhogy nem egyidejűleg jutottak azok bele a vázba: 

 a tüszöhám előbb, az elemi peték később. Kölliker a sejt- 

 kötegeket »velőkötegeknek« (Markstriinge) nevezte el, s az 



