302 A PETEFÉSZEK. 



utóbbiakat ismét két részből találtam összetéve : a) - az eredeti 

 AVolfF-féle csövekből (epo), melyek hengersejtekkel fedett üres 

 csövek képében tartják magokat fenn, b) a Malpighi-féle gomo- 

 lyok hámja részéről a mirigy köldökél)e behajtott tömör hám- 

 kötegekből (cU), E viszonyok fehsmerésére leáuymagzatok 

 petefészkeinek pontos harántmetszetsorozatai vezettek. 



5*5 cm. h. leánymagzat petefészkének és széles méhszá- 

 lagának harántmetszetei különféle képet nyújtanak ^ szerint, 

 a mint a mirigy proximális (felső), középső vagy distális (alsó) 

 végéből véfettek. Az utóbbi kettőn a petefészekfodor keskeny, 

 s benne, valamint a mirigy köldökében hámképletek nem fe- 

 küsznek, ellenben a proximális végéből vett metszeten (IX. 

 tábla, 191. ábra) a petefészekfodor (mo) széles s benne egy 

 pamata a durva hámkötegeknek van (cH), mely a mirigy 

 vázában fekvő ivarmirigykötegekkel (fs) ez idő szerint össze 

 nem függ. Ez utóbbi körülmény nemcsak ezen az egy metsze- 

 ten van így, de a sorozatos metszetek gondos átvizsgálása által 

 nyer végleges megerősítést. Ugyanez a pamat az ellentett olda- 

 lán beterjed a denevérszárnyba (av), s ott hengeres sejtekkel 

 fedett üres csövekkel (epo) áll összefüggésben. Már most tudva 

 azt, hogy leánymagzatokban az ős^vesecsökevények hengersej- 

 tekkel fedett wres csövek képében tartják magokat fenn a dene- 

 vérszárny lemezei között (mint a IX. tábla 200. ábrájában), 

 melynek végei a petefészek köldökéig terjednek: a 191. ábrá- 

 ban egyedül az «po-val jelölt képletet fogjuk a megmaradt 

 ősvesecsövek harántmetszet ' n^ tartani, ellenben a köldökébe 

 terjedő tömör sejtpamatnak (cH) más valaminek kell lennie. 

 Ha most figyelemmel vagyunk a herének fejlődésére (1. ezt), s 

 tekintetbe veszszük azt, hogy itt az ősvese csöveinek gomolyai 

 részéről keskeny hámcsövek hajtatnak be a mirigy vázába, 

 melyekből a kivezető herecsövek (vasa efterentia) s a Highmor- 

 féle testben fekvő hererecze (rete testis) lesz, s egy ily met- 

 szetet (IX. tábla, 194. ábra) a leánymagzatéval (191. ábrával) 

 összehasonlítunk : úgy azonnal szembetűnik a kérdéses tömött 

 sejtpamatnak (cH) a jelentősége, mely nem lehet más, mint a 

 kivezető hcrecsöi ékkel s a Highmov- féle testtel (herei'eczével) homo- 

 lóg képlet. Hogy ez csakugyan így van. azt azon körülmény is 

 bizonyítja, mert a női Highmor-féle test (191. ábra cll) a de- 



