310 A HERE. 



áltiil keletkezett, hanem természetes folyománya a vezérfonal 

 kiszélesedésének. 



A 3-ik hónapban a hasfalak lágyéktájékán, ott, a hol a 

 vezérfonal végződik, egy kis horpály, a hashárfyának hüvelyes 

 nyujtványa (processus vaginalis peritonei) keletkezik. A vezér- 

 fonal distális vége a hüvelyes nyujtvány nyilasának az oldalsó 

 falán fekszik s ennek ürege felé erősen kiemelkedő zsineget 

 képez, a melyet (harántmetszeteken) a hüvelyes nyujtvány ürege 

 félholdalakúlag környez. E szerint a hüvelyes nyujtvány a bele- 

 helyezkedett vezérfonallal együtt jelen van már akkor, a mikor 

 a here még magasan fenn fekszik a hasüregben (3-ik hónapban) ; 

 nem lehet tehát arról szó, hogy a levándorló here türemli 

 maga elé a hashártyát a lágyéktájékban a hüvelyes nyujt- 

 vány képezésére, mint azt régebbi bonczolók hitték (Camper, 

 Wrisberg). 



A hüvelyes nyujtvány csak másodlagosan lép a heréhez 

 viszonyba, midőn az utóbbi belé helyezkedik s vele együtt, de 

 nem általa képezve vonul le a lágyékcsatornáu, a mit a here 

 levdndorlásának (descensus testis) neveznek. Embernél a ieván- 

 dorlás a 7 — 8-ik hónapokban következik be s a vezérfonal 

 útját követi. Ennek módjáról a legtöbb követőt Camper (1756) 

 nézete talált (Kleine Schriften. Übers. von Herbelt. 1781. 

 Bd. II), melynek értelmében a here leszállása közben a vezér- 

 fonal megrövidül s minthogy üres, úgy, mint a keztyűnek az 

 újjá, kitüremkedik, mire a vezérfonal szövete ellenkező elren- 

 dezésben fekszik, mint a here leszállása előtt. Ezen megrövi- 

 dülési és visszatüremlési elméletet azután sokan elfogadták 

 (Rathke, Sappey, Megkel Fr., AVeber H. E). Mások a zsu- 

 gorodást kevesbbé lényegesnek tartották és Weber H. E. (ir. 

 122. sz.), valamint Cleland is (ir. 20. sz.) a helyváltoztatást 

 inkább növési külömbözetekből vezették le, a mihez Kölliker 

 (ir. 59. sz., 996. 1.) nézete szerint a tömör vezérfonal zsugoro- 

 dása is járul. BüRDACH (Physiologie. 1828. Bd. II) a leváu- 

 dorlásnál lényeges szerepet tulajdonított a hasüri zsigerek 

 részéről a herére gyakorolt nyomásnak, más szerzők a vezér- 

 fonal izomszövete részéről gyakorolt húzásnak (Brugnoni, 

 Megkel Fr.). 



Nézetünk szerint a levándorlás okáról a leghelyesebbnek 



