A HERE. 325 



csörckböf. Egy korábbi dolgozatuukbaii (Beitráge zur Anato- 

 niit; u. Histologie der Hodeu. K. sachsische Berichte, 1873), 

 hangsúlyoztuk a léuyeges szövettani különibségeket a kanyar- 

 gós herecsövek és az ondóutaknak a többi része között, az 

 egyenes ondócsövektől kezdve mindent a kivezető utakhoz, 

 ill. a mirigykivezetö csatornákhoz számítva. Minthogy pedig 

 másrészt bizonyos, hogy az utóbbiaknak egy része, t. i. a mel- 

 lékhere fejét alkotó herekúpok (coni vasculosi) az ősvesecsö- 

 veknek a közvetetlen származékai : a szövetbeli viszonyok meg- 

 egyezése e csövek, s a hererecze meg ondócsatornák között 

 is, az utóbbiaknak az ősvesecsövekből való származása mel- 

 lett szól. A titlálkozási hely a kanyargós csöveknek (tub. con- 

 torti) a végén, az egyenesekkel (tub. recti) való egyesülési he- 

 lyén van. Bizonyossá lesz ez megfelelő korú, pl. 12 cm. hosz- 

 szú kutyaébróny heréjének finom metszetein (IX. tábla, 199. 

 ábra) : az egyesülési hely (sc-nél) keskenyebb (26 ia átm.), mert 

 itt feküdt a kanyargós cső végéhez (te) a hererecze részéről 

 odanött egyenes herecsö (A?-). Az utóbbi hengersejtekkel vau 

 fedve, melyek jól festődnek ; a cső belül üres. A kanyargós 

 herecső (te) egészen más jellegű : tömör , elemei mindannyian 

 gyengébben színeződnek, falán kisebb köbös hámok, belül pe- 

 dig az elemi petéknek megfelelő nagy világos sejtek vannak, 

 úgy, mint azt már fönnebb leírtuk (316. 1.). 



Sokáig tartott és sok fáradsággal járt , míg az ösvesének 

 résztvevése a hím ivai'mirigy képezésében általános elismerést nyert. 

 Egy idöbeu sokat emlegették az ösvesének kétféle csatornáit : a szű- 

 kebbeket és a tágabbakat, a melyekről jelenleg tudjuk, hogy egymás- 

 sal közvetetlenül összefüggenek, a szűkebbek tevén a tágaknak a gyüjtö- 

 csöveit (v. ö. 103. 1.). Mi t,i,EK János (ir. 75. sz.) nyomán, a ki a kétféle 

 csatornát fölfedezte, Baer (Entwicklg. II. Th., S. 151) és mások a tág 

 csöveket tartották húgyelválasztóknak, ellenben a szűkebb csövek nem 

 tartoznának az ösvesékhez, hanem a herékhez, mert azokból indulnak 

 ki és nyomulnak be az ösvesékbe , a melynek tág csövei között el- 

 vesznek. Bár madárnál Müi.i.kk János bebizonyította, hogy a Wolff- 

 féle csatorna az ondóelvezetö edénynyé alakul át : azt megállapítani, 

 hogy ama szűk csövek ezzel hogyan lépnek összeköttetésbe, nem tudta. 

 Az ösvese, Müllem János szerint, egészen elsorvad, s a hím ivarmirigy 

 képezésében részt nem vesz. Rathke (ir. 80. sz.) azonban alapos indo- 

 kokkal bebizonyította, hogy Müllek Jáxos e tekintetben tévedett, s 



