338 IVARMlRlGT-rÜGGELÉKEK. 



rosba átmenni, a raire bevezetésül nézetem szerint a bolygó 

 edény Malpighi-féle gomolya körüli kötöszövet'Qi.eh a túltengése 

 szolgál, később pedig a csillóbámoknak elpusztulása követ. A 

 rendellenesen megmaradt Malpigbi-féle gomoly edényei ingert 

 gyakorolnak a gomoly körüli ébrényi kötőszövetre, s itt is úgy, 

 mint egyebütt a kórszövettanbau, az efféle megmaradt ébrényi 

 csirokból kell az ily hyperplasiákut származtatni. Hogy med- 

 dig rendes nagyságúak e képletek, és mikor kezdődik meg 

 azoknak kórossá való alakulása, azt pontosan meghatározni 

 bajos. A műleges elválasztásokat csak az ember szabja meg ; 

 a természetben egyedül a végletekben van külömbség, de 

 azokba az átmenet fokozatos. Nem az átalakulások külömbö- 

 zete, hanem ezen átmenetek lassúbb vagy gyorsabb bekövet- 

 kezése vezeti szemünk elé a rendelleneset. Némi határ sza- 

 bására, az 1 cm.-nél hosszabb függelékeket rendelleneseknek 

 tarthatjuk. 



Fejlődéstani szempontból kétféle ősvesecsökevényeket 

 lehet megkülömböztetni : csillóhámmal béllelt csöveket, s olyan 

 nélkülieket. Az előbbieknél kétség nem fér az iránt, hogy 

 akár közlekednek a mellékpetefészek csöveivel, akár nem, meg- 

 maradt bolygó-edények végeiből keletkeznek. Ha közleked- 

 nek a mellékpetefészekcsövekkel (ősvesecsövekkel), akkor ez 

 nyilt bizonyítéka uz onnan való származásnak, — ha nem, ezt 

 az elcsenevészés következtében bekövetkezett lefüződésből kell 

 származtatnunk. Azonban tudvalevő, hogy ivarfüggelékek nem- 

 csak az ősvesecsökevényen (mellékpetefészken), hanem azon 

 túl proximálfelé a kürtrojtokon, s a kürtön is előfordulnak. 

 De ezen észlelet nem szól a függelékeknek az ősvesecsövekből 

 való eredhetése ellen, mert ébrényekben az ősvese proximális 

 vége a kürttölcséren túlterjed (mint pl. a III. tábla 38, ábrá- 

 ján), s oly közel feküsznek a kürt e részéhez az ősvesecsövek, 

 (VI. tábla, 119. ábra,/6 szomszédságában), hogy egyes csöke- 

 vényeknek megmaradása a kürttölcsér rojtjaiban vagy a kürt 

 hasüri darabjának az állományában , természetes megfejtést 

 nyer. 3 — 4 hónapos leánymagzatban is látni már külsőleges 

 megtekintésre (III. tábla, 42. és 43. ábrák), hogy a mellékpe- 

 tefészekké átalakuló ősvese (c W és pov) fölterjed egész a kürt- 

 rojtokig (otub), melyek 4 hónapos magzatokban (43. ál)ra) a 



