14 



til min bestämda ort Palaestina. Jag hoppas, at desse orter, i en lil- 

 stundande härlig årstid, skola ge mig tilräckeliga ämnen til anmärkningar 

 i Naturen, hwilka jag önskar at med tiden få nedlägga för Hr. Archia- 

 tern. Jag skal då ej skatta mig lyckeligare, än om deribland finnas 

 några, som äro wärdige Hr. Archiaterns opmärksamhet, och benägna 

 omdöme; då har jag wunnit det högsta ändamål, jag kan åstunda, af 

 mina ringa göromål. 



Flora begynner nu i detta land at anlägga sin härlighet, Anemoner 

 af sköna varieteter pryda fälten, Hyacinthus Hört. Ups. 1 et 3 stå öfwer 

 alt ut med wägarna\ Banunculus (chelidon. minus) ^ af en stor och skön 

 varietet är allmänn i wingårdarna. 



MandelU-ädet blommar på bar qvist, och ger högderna et härligt 

 anseende, der de äro blandade med de stadigt gröna Oljoträden. Jag 

 önskar ofta, at desse woro så wist Swenska, som Fumaria Fl. Sv. 584, 

 Draba 523, Thlaspi 532 här äro allmänne', tillika med åtskillige andre 

 som jag finner wara så wäl Natoliens som Sweriges gäster. 



Om Fikon-trädet har jag den äran at meddela följande omständig- 

 heter, som jag här inhämtat, och jag tyckt wara märkwärdiga. 



At Ägarena af fikonaträd äro mycket angelägna om at den bekanta 

 Flugan skal sticka Fikonen, och at de tro sig gå miste om frukt, då 

 det intet sker. 



At en annan fluga förföljer denna, och dödar henne til ägarens 

 skada, hwilket at hindra, de stryka på trädet straxt nedan för grenarna, 

 en färg, som är blandad af gemen rödfärga och watn, öfwer hwilken 

 den skadeliga flugan intet går. Sådana ringar har jag sett wara målade 

 på träden öfwer alt, men hwad Jnsect det må wara, har årstiden ej 

 tillåtit mig efterspana, til äfwentyrs är det en myra. 



At de, som sköta Fikonträden, ta de swarta Fikonen (så kallas af 

 dem Gaprificus), träda dem op på en tråd i form af pärleband, som de 

 hänga på de fruktbärande träd, hwilket de tro bidraga til god och öm- 

 nog frukt. 



At Fikonaträden äro mycket utsatte för Skabb lénqa Graec. hod. 

 Denna skabben fick jag i går ömnogt se hwaruti den består, nemligen 

 af en myckenhet Jnsect-bon, som sitta på barken af grenarna, stora som 

 en kikärt, af conisk figur, nedkrammade ofwan til, med en liten spets 

 mit uti, af en ganska skör materia, som mellan fingrarna lätteligen sön- 

 dergnuggas; de bestå af 2 hinnor, af hwilka den inre är brun, och den 

 yttre gråaktig; sådana sitta altid 3 tilsammans, och utgöra en 3angel. 

 På så många trän jag fann dem woro de uttorkade, och jag har på 

 intet sätt kunnat i dem finna något märke af lefwande eller dödt creatur, 



