20 



1480. 



Högädle Herr Archiater! 

 Nådige Herre! 



Nu har jag den äran at upwakla Hr Archiatern från en annan 

 werldenes del, än jag hit in til gordt. Jag kom d. 13 i denna månad 

 hit til Alexandrie efter mer än 5 månaders wistande i Natolien ^. 



Jag har sedt af de få dagar jag warit i ^Egypten, dess magraste 

 ställe, at detta härliga land kan ge mig öfwerflödiga ämnen i Natural- 

 Historien at arbeta uppå i alla 3 naturens riken. De 4 dagar, jag sedt 

 mig omkring, ha gedt mig anledning at hoppas mycket. Det första, jag 

 gorde efter min hitkomst, war at bese Dadelträden, detta landets pryd- 

 nad, och en god del af dess rikedom. Deras blomma war förbi, men 

 jag hade icke dess mindre det nöjet at få se, huru Araberna hielpa 

 dess parning, at dermed göra sig försäkrade om tilräckelig skörd af en 

 wäxt, som är så angelägen i deras hushållning, hwilcket de wetat många 

 100*^^ år, förr än någon Botanicus tänkt på könets åtskildnad bland 

 wäxterne; och förr än jag fick fråga trägårdsmästaren om denna sak, 

 gaf han mig sielfmant efterrättelse här om, och wille wisa mig såsom 

 en ganska curieux sak han och hon bland Palmerne eller Dadelträn, 

 hwilcket han intet kunde föreställa sig, at jag såsom nykommen Frank 

 förr wiste, emedan, som han sade, alla som tilförene kommit från 

 Europa at bese detta land, ha ansedt denna hans berättelse antingen 

 som en sannsaga eller et mirakel. Då Araben såg mig hågad at härom 

 af honom bli underrättad, fölgde han mig med min Franska Drogman 

 til et Palmträd, som war ganska rikt af späd frukt, och på hwilcket 

 han så wäl som på alla de andra hade förrättat wigsel eller parning 

 emellan han och hon, den tid de voro i blomma. Detta göra Araberna 

 på detta sättet: Då den Spadix, som har honblommor, är utsprucken ur 

 sin Spaiha, söka de på de trän, som ha honblommor, hvilka de känna 

 af öfning, en Spadix, som ännu intet är utsprucken ur sin Spatha; 

 denna öpna de, taga ut Spadix och skära den långs efter i några delar, 

 men akta sig at skämma blommorna, et sådant stycke af spadix med 

 widhängande hanblommor sticka de emellan de små quistarna af den 

 Spadix, som har Honblommor längsefter, och wira sedan öfwer quistarna 

 et palmlöf, i hwilcket tilstånd jag såg ännu största delen af de Spa- 

 dices, som buro sin späda frukt, men de instuckne hanblommorne woro 

 bortwissnade. Härwid gaf min Arab mig följande at weta: 



