44 



Frön har jag så månge, som warit möjeliget, sielf hämtat mogne 

 på der til afskilde trän. Jag wil önska, det de måtte lyckas, ty jag ser, 

 at det är nästan omöjeliget at öfwerskicka lefwande trän från Egypten 

 til Svverige. Jag har låtit optaga och sättja i krukor alla besynnerliga 

 trän, som här finnas i tanka at skicka dem Hr. Archiatern tilhanda 

 öfwer Marseille eller Livorno, men de dö emellan händerna för mig, 

 oaktad all aktsam skötsel; hwad skola de då göra under en så lång 

 resa, under hwilken äfwen kostnaden skulle bli odrägelig i anseende til 

 watnet, som är en dyr wara at köpa af en Siöman, 



Den underliga Cycomorus^, hwars fructification mer brydt mig, än 

 alt det jag hit in til sedt i naturen ; denna, säger jag hoppas jag skal 

 komma öfwer til Upsala; jag har 2^ i beredskap, som ge mig godt hopp, 

 hwilka jag tänker skicka öfwer Marseille, under Hr. Grills adresse. 



Af Falco pennopterus ^, en Ostracion och en Phalcena har jag den 

 äran at öfwerskicka beskrifningar; den första har jag öfwersatt från mit 

 latinska manuscript på Swenska, at inlemnas til Kongl. W. skåps Aca- 

 demien, til hwilken ända jag här wid bifogar et bref til Hr. Secret. 

 Elvius, hwilket tillika med beskrifningen jag anhåller ödmiukeligen, det 

 Hr. Archiatern täckes til Hr. Elvius öfwerskicka. Täckes äfwen Hr. 

 Archiatern lemna Hr. Cancellierådet Carleson del af Fiskens beskrifning, 

 jag honom dedicerat, torde han såsom en curieux Herre den med nöje anse. 



Mit nyaste göromål, af hwilket jag wil ha den äran at lemna Hr. 

 Archiatern min wördsamma efterrättelse, är en Crocodils Anatomie, 

 hwilken jag för några dagar sedan gordt. 



De delar, som jag tyckt förtiena största opmärksamhet af detta 

 diurets inälfwor, äro dess gallblåsa och Pancreas. 



Skaparens wisa inrättning, som i alla dess wärk hgger förborgad, 

 endast at menniskan ger sig möda at utröna den, lyser på et besynner- 

 liget sätt wid omtalte delar. 



Grocodilen är, som man wet, et köttätande diur, glupsk, jag tror 

 mer än något bekant rofdiur; han kan intet tugga, utan måste swälja 

 all ting helt, ty hans maxiller kunna wäl öpnas til et grufweliget swalg, 

 men kunna ej ledas på sidorne; wid en sådan diaet, och sådant sätt at 

 äta behöfdes starka menstrua at befodra smältningen: han har ock fått 

 dem i proportion af sin storlek ymnigare än något annat diur; en Gro- 

 codil den jag öpnade af 3'/2 fots längd hade en gallblåsa af et höns äggs 

 storlek, som innehöll ^iij* galla, tiock, af en skön smaragd färg, och 

 beskare än alt hwad jag nånsin haft på tungan. Pancreas war 5 tum 

 långt, och en twär hand bredt, och i alla sina fållar opfylt med gulaktig 

 och något fraggig wätska. Båda twå förekomma mig större än hos en 



