Ill 



fergen, hafver långa och yfviga bår samt */t alns ungeferl. lång yfvig 

 svants. tecknad med mOrkbruna och bvita ringar; litet, in uti kroppen 

 sittande bufrud; hrast Iryne, tecknad med svarta och hrita fl&ckar i 

 huMidet; små (^n, som se nog skarpa ut, grönaktiga til fergen; tinder 

 såsom en band med myxtager på trynet; små korta låga ben, som 

 hvardera hafra 5 mist rätta, en god tums långa klor. hvilcka sitta 

 nästan i ordning, som fingrarna på markattor, och bandterar han alt 

 hvad han får med dessa klor och frambenen merendels på samma sätt, 

 som markattorna, fördrager väl alt slags väder och stått nu snart i 3 

 års tid bunden ute i min gård, i sällskap med en Rysk bjOrn mit tör 

 ng: äter alt hvad man vil gifva honom; men har jag socker, russin, 

 mandlar eller en skorpa i HckaD, så stiger han up på bakfötlerna och 

 vet behändigt räcka ena framfoten ned i fickan och tager, hvad han 

 tycker, derutur, såsom med en hand och fmgrar. Hafver intet läte; 

 men murrar som en hund och biter, då han retas; märckes ej vara 

 falsk emot menniskor; men Calconer och höns har han ofta slagtat för 

 mig. då de kommit fÖr nära. Ser tjock, yfvig och oledig ut; men har 

 en otrolig vighet til alla slags mouvements: Är måst inne uti sit lilla hus 

 om dagen; men om nätterna och som oftast i ondt väder går han och 

 valsar fram och tilbakars såsom björnen, så långt kädjan räcker: han 

 khfver som en markatta upför en slätter stång, som slår vid hans koija. 

 Om Herr Archiatern och Riddaren befaller, vill jag sända ritning på 

 detta djuret*. 



I förleden vintras hade jag ärnat sända 2"* här hos följande rit- 

 och beskrifningar til K. Vet. Academien; men såsom jag så ofta dels 

 under mina sjuåriga Ost Jndiska resor sändt både naturalier och resebe- 

 skrifningar oeh observationer i hvarjehanda ämnen, samt nu sedermera 

 jag kom på landet, anmärkningar och rön med Clectriciteten, hvaraf väl 

 något är infördt i Actis; ty som jag sedt. at (lere af mina bekanta, 

 dem jag känner och utan afunds eller jalousie rörelse kan trygt påstå, 

 det de hvarcken visat eller äga mera drift och böijelse, til at med nyt< 

 tiga saker och göromål gagna och fÖrnöija, än jag, likväl, (quacumque 

 ralione Sec quibus meritis,) redan långt för detta inskrefne för K. V. 

 Acad: ledamöter; derföre nekar jag intet, at man ju kan blifva modfält; 

 hvarjemte likväl mig måst förtrutit; at flera höga Herrar, Gynnare och 

 vänner, •om varit bos mig, sedt mina anstalter och mit bemödande, oAa 

 frågat mig och undrat, om jag intet varit ledamot i K. V. Ac.* De 

 rittänckande taga det, som det ock verkeligen är, för en heder at vara 

 medlem i en så vitter och lOstre societet och är det värckeligen uprount* 

 rande för dem, som vilja upofTra snille, flit och möda til medbrödert 



