116 



miiKlre fSrtienster och skickelighet jemrereteewts bekanU, har jag trodt 

 mig så mycket häJdre böra anlita Herr Archiatem om dess wittnesbörd 

 och intygande therom, som tbe både Iftrer wara af Herr Archiatem 

 kiinde, och jag af Herr Archiatem såsom gaoska öm och nitisk R)r 

 wetend^aperae ej annat kan än wtnta den säkraste anledning at med 

 mitt wahi falla på den wflrdigaste och skickeligaste. 



Magister Relzius har wäl ej presiderat, men är äldre Docens béde 

 oU Cbemien och Natural Historien, har utgifwit ett arbete i Pharmaden' 

 samt upgifwit flere nya rOo, som i Wetenskapsacademiens Handlingar 

 blifwit ansedde f5r wärdige at införas, är utom dess antagen till offen- 

 telig Lärare wid Hof-Predikanten Thénstedu' Schola här i Stockholm 

 samt äger godt berOm af CoUegio Medico för mycken ins^ och skicke- 

 lighet. 



Magister Jörlin åter åberopar sig sina mångåriga Studier, In- odi 

 Utrikes giorde resor för Natural Historiens skuld, samt ett uti samma 

 wetenskap aflagdt Presidium, hwilcket alt synes utmärka, det Han ock 

 til den sökte Sysslan äger förtiensl och skickelighet. 



I anse«nde härtil och som mitt förnämsta ögnamärke wid Acade- 

 miska Sysslors förgifwande bör wara grundadt på Sökanderaes största 

 siuckelighet, som icke altid medföljer åren, men jag wid jemnförelse af 

 braoälte Blagistrars Meriter liksom stadnadt i någon willrådighet, hwem 

 af dem kan äga de masta; så utbeder jag mig häröfwer Herr Archia- 

 terns yttrande. 



Härigenom skier mig en särdeles wänskap. hwaremot jag med nöije 

 och tillgifwenhet förblifwer. 



Wälboroe Herr Archiaterns, Professorens och Riddarens 



Tienstskyldigste tienare 

 Gustaf Adolph Hiärne. 

 Stockholm d. 31 Octobr. 

 1770. 



Linn. Soc.. Vol. VII: II— IS. 



• Kort tMgrep af gmndeme lil Hhnrmacien. at iiyiij» vm fn^kylto Wre- 

 låniingar (Sloekboln 1769). 



* Nanuaait Tnasrtor, född I7HI, mayister i Qrtibwald 1756. hofpre- 

 dikant 1761. föreståndart 1767—78 för den nya *iafonnati<Nis-iorätUiing* t 

 Stockholm, thrilken vann icke allena»! böfa OfvarlMtaos nådiga bifall, utan 

 ock den uplytUre Allmlnbeteni förtJenU aktning», kyrkoherde i Stora Tona 

 Atsamlinf 1776. dOd 18U9. 



