125 



DeDna berfittelse bar jag ftran att hos wålborae Herr Archiatem 

 och Riddaren i bestå måtto allerOdmjukast recommendera, och som skadan 

 är märkelig, torde något swar derpå få wftntas*. 



En ganska liten snö hafwa wi detta år haft i Lappmarken, hwilken 

 och redan merendels gått bort, neml. wid Jockmock. den 13 och 1 4 Mig 

 såddes hår. Det första rign wi här sedt detta år war den äo sidstledne 

 Mi^, då en liten skura rSgnade. Alla kållor blefwo merendels botn 

 kftlade under den kalla hösten, som långe påstod, innan snö kom, och 

 hafwa ännu eij öpnat sig. Ännu har eij något lör utspruckit. De nämnde 

 Herbaria skal jag i denna somar försöka at bekomma, om jag eljest råkar 

 Uk en sidan wäderlek. 



J öfrigt har jag åran recommendera mig i wälborne Herr Archia- 

 lem och Riddarou höga gunst och framhärdar med djupaste wördnad 



Wälborne Herr Archiatern samt Riddare 

 min mägtige Befordrares 

 allra ödmjukaste tjenare 

 Jonas Hollsten. 

 Jockmock 

 d. 27 Maj 1754. 



Linn. Soc, Vol. VU; 118-119. 



' Li!<?rc liar möjligen ej kunnat ge n&gol tillfredsstållande svar hfirpå. I 

 Inrikes Tidningar för år 1768, N:r 17 och 18 har kyrkoherden Hollsteh f&U 

 införa beskrifning »om några sjukdomar bos Renarna . . . med anmodan, at 

 <ie, som weta några förwarings- och botemedel emot dessa Sjukdomar, wille 

 dem uti dessa Tidningar meddela». (Professor K. B. Wiklohd har beu&get på- 

 pekat detta.) 



1527. 



Min Gud, huru ofla tdnker icke jag på Edra vackra örter, 

 Saxifrager, Andromedce, Diapensia, Dryas, små Salices, som jag 

 önskade An en gång se hår i lifvet. 



[9 Jtini 1764.] 



Originalet nu mera okändt Aftkrifl i Swartziska samlingen i Vetanakaps- 

 akadsmiens bibliotek. Tryckt i Njizaii, Åminnelsetal, s. 11 — If. 



