142 



Af desse och andre såg jag många hwilkas fakler woro af- 

 brutne, dels och till mästadelen utsloknade, genom det deras fö- 

 rare ej fåt några Maicenates, som wårdat och försvvarat dem. i 

 det samma blef jag warse mig sielf i Spegelen, där jag gick med 

 en ganska liten fakla men öfwer mig stod en stor och stark hielte 

 som med dragen wäria hög om kring mig på alla sidor, at ingen 

 fick komma när mig, och då jag såg noga till war det ffi Baron 

 Hårlem an, som war min wärd 



Då föll jag ned på mine bare knäen inför Maecenatis altare 

 och utbrast i diupaste tacksamhet 



jag tackar dig Maecenas som fört mig ut i werlden, at jag ej 

 med min fackla^ måst blefwet instång [!] i ett mörkt rum, till des jag 

 mistat bog och vigeur som en Brant. 



jag lofwar dig Maecenas som uppehållet mig i desse bäste 

 åhren, at min fakla ej blefwit nedtrampat såsom en Swabs, då 

 han skippat rätt, upgrafwet Gallmeja äller skurit guld 



jag prisar dig Maecenas, som icke tillstadt min fakla afbrytas, 

 at jag nödgats hålla henne nedre till grå håren, för än jag fått 

 henne lagad, som en Påhlheim. 



jag beder dig Maecenas, at widare hålla mig wid armen at 

 jag ej må falla, och uprätta mig om jag snafwar at jag ej må 

 nedtrampas af hopen. 



jag utfäster mig ärligen at uti detta tempel, på Maecenatis al- 

 tare, upofifra all min wördnad,. min tillit och min tacksamhet, intill 

 des Gudarne försätta mig uti det lius, som är i en ewig dag. 



1749 januari 1. 



devotissimus cliens 



Carl Linnaeus 



Originalet (in folio) finnes i Vetenskaps-akademiens bibliotek. 



^ Caspar Bauhinus, född 1560, anatomiae et botanices professor i sin fö- 

 delsestad Basel 1588, lifmedikus hos hertig Fredrik af Wurtemberg, död 1624. 

 En af de förnämsta för-linneanska botanisterna; hans förnämsta arbete var 

 Iliva^ theatri botanici . . . Opus XL annorum (Basel 1623 och 1671). 



* John Ray (Rajus), se Afd. 1: D. 2, s. 146, not 3. Någon erkebiskop, 

 som understödde honom, är ej känd; däremot ägde han en frikostig mecenat 

 i sin rike vän Francis Willughby, som ej ens var prest. 



' José Pitton de Tournefort, se Afd. I: D. 2, s. 74, not 2. Med hans 

 här antydda gynnare kan näppehgen någon annan afses än ledamoten af franska 

 akademien Jean Paul Bignon (född 1666, död 1745), ehuru han aldrig fick 

 högre presterlig värdighet än abbé. 



* Georg Brandt, (d. ä.) se Afd. I: D. 3, s. 315—318. 



