158 



1554. 



Skenninge och Ulfåsa d. 4 Marlii 1763. 



Wälborne H. Archiater och Riddare! 



Med sidsta posten hade iag den ähran erhålla H. Archiaterns af d. 

 22 febr. Min föregående skrifvelse af d. 21 febr. lärer intyga, at iag 

 icke afwacktat någon formelig notification och at iag glädt mig af hier- 

 tat at finna H. Archiatern uti Adelsståndet och thess förtienster af en 

 rättrådig Öfwerhet ihugkomna. Jag upprepar än en gång min lyckönskan 

 uprickeligen. Mången borde blygas, at see sig adlat, ulan merit uti 

 gierningar och utan ädelhet uti hiertat. H. Archiatern behöfwer det 

 icke; ty H. Archiatern har at tacka sin förtienst för detta framsteget och 

 lyckan äger deruti liten dehl. Men en annan art af lycka har H. Archia- 

 tern, för sällsamheten skuld, at fägna sig åth; det är den, at H. Archia- 

 tern kunnat öfwerlefwa afwunden och niula ibland Menniskior fruckten 

 af sin möda, som få lärda och stora män hunnit till: ty elliest heter 

 det eflfter Poeten; 



Pascitiir in vivis livor, post fata quiescit} 



Thenna anmärkning har gifwit mig anledning, at uptäcka för H. 

 Archiatern det, som iag ännu åstundar utaf H. Archiaterns genie, lär- 

 dom och tänckesätt. Jag har hela denna tiden bortåth warit uti mit 

 Gancellariat brydd med små saker, inwecklade uti stora anlägningar, 

 effter Taciti uthlåtelse: Parvae res magnis motibus agitantur. Nu will 

 jag hwila mit sinne uti wetenskaper med H. Archiatern, som är, ibland 

 få iag kiänner, den som mast är hugad therföre. Här är således min 

 tanka, then iag lemnar till H. Archiaterns bepröfwande. The oförlik- 

 neliga arbeten H. Archiatern framgifwit uti dagsliuset blifwa ewärdeligen 

 gagneliga för Menniskio släcktet och jemnåhriga med sielfwa welten- 

 skapen. J thet afseendet har H. Archiatern fullgiordt sin plicht emot 

 sin nästa; Men iag önskade nu, at H. Archiatern wille giöra siu wetten- 

 skap ännu större, ädlare och nyttigare och föra den till Skaparen till- 

 hakars, hwarifrån hon härflutit, och till den ändan skrifwa en Theologia 

 Naturae, hwars ämne och ändamåhl skulle blifwa at bewisa Existenliam 

 Supremi Numinis, uti ordningen, uti sammansättningen, uti afsikterna, 

 uti nyttan af de skapade ting m. m. Jag weth, at H. Archiatern har 

 giordt det uti åtskilliga tahl och uti disputationer, men all detta är för 



