171 



1567. 

 Wiiborne H. Archiater och Rjddare. 



At fl bref och tidningar ifrån H. Archiatern år en behagelig Juhl- 

 kJapp och Njåhr*gåfwa för mig, utom det sårdehles nöije, iag bar, at 

 lin dem, så år mig ingenting kiärare, än at fOrspörja, det H. Archiatern 

 ånnu tåncker på mig och bibehåller mig uti dess gambla wånskap. 

 Det ftgnar mig at förnimma H. Archiatems goda wälstånd och at hwar- 

 eken åhr eller tider kunnat förswaga dess snilles qwickhet. Jag Önskar, 

 at den AUdrahögsta täcktes ånnu uti många åhr uppehålla H. Archiatern 

 Riket till heder och Wettenskapema till förkofran. Nog ser iag föruth 

 at en debi af dem torde hädaneffter bemötas med föga upmuntran: men 

 deremot så kommer Kaibsenianska profession \ logica och methaphysica 

 med dylika, up i brädet och iag hoppas, at Aristoteles återwinner sin 

 fiteionule credit och auctoritet, på hwilcken händelse den nyare Philo- 

 fophien och alla sednare decouverter uti Naturkunnigheten böra höra 

 under Kl. M. Förordning emot yppighet, hwarmed wåra förra fihrliga 

 Förflder, uti deras enfaldighet, icke woro smittade. Men at tablå alf- 

 warsamt, så är det liittare at rifwa ner, än bygga up och afser iag icke 

 at mehra kunna lefwa de tider, som börjades wid den olyckeliga så 

 kallade epoquen af 1738, eij heller tror iag, at de mycket snart kunna 

 skapas å nyo, ty åtankan af det som händt, till att åstadkomma en 

 totale förändring, löper långe ifrån den ena generation till den andra. 



För kort tiden sedan, war iag uti Linköping, då wår Medicus Hag- 

 ström' wiste mig en ny Edition af Genera Plantarum' ,tryckt 1764, som 

 H. Archiatern behagat dedicera till mig. Jag har intill den stund igno- 

 rerat den mig skedde heder och är således ursäcktat, at iag eij förr in 

 nu betygar derföre min skyldigaste tacksamhet. Densamma förmår iag 

 på intet annat sått ådagalägga ån med de kraAigaste försäkringar om 

 d«n uprichtigaste wänskap, hwarmed iag stedze förblifwer 



Wiiborne H. Archiaterns och Riddarens 



tillgifnaste och trognaste tienare 

 J. Höpkenn 

 Scbenninge och Ulfåsa 

 d. 10 Jan: 1768. 



Linn. Soc. Vol VII: 91 -9t. Tryckt i Skrider. D. t, a. 19-10. 



