r 



177 



1573. 



Då det gambia äliret aflemnas och ett nytt begjniUM^ lor jag 

 hela werlden springa kors om hwar andra, att reeoinmd«« sin 

 lycka hos höga och förnäma Gynare. ty skall wAhl jag också 

 åstad, men när jag frågar efter mine mänga, om min wAlfftrd 

 ömsinte gynnare, som fordom woro månge, ser jag ingen; alla 

 hafwa gådt till sångs under jorden, utom E. H. G. E. allena. 



Ed. Ex. har satt sig i sitt stilla lugn, sitter trygh, dår han ej 

 wet af annat dunder än det Gud och wäderleken giör, och ler åt 

 hela wärldens häng, täflan och buller, trotsar sielfwa kongarnes 

 höghet och macht. 



Mine nyåhrs visiter äro altså på en gång giorde; jag antänder 

 endast mitt tacksamhets offer på Eders Excellences altare, då jag 

 med diupaste ärkientsla påminer mig all den nåd och kiärlek och 

 ömhet Ekiers Excellence täckts giort mig all min lid och den be- 

 synnerl. af alla, som jag i sielfwa grafwen ärkienner, då E. E. 

 låtit min enda son intaga den stohl, på hwilken jag setat och 

 måt wähi. Herren wälsigne E. E. med sund kropp, långt lif, nögdt 

 sinne, så får E. E. sitta och ömka sig öfwer de största och Po- 

 tentaters sällhet. 



Koncept. Finnes pi Munma sida som i^ andni bland ld:*a papperen i 

 Linn. Socs bibliotek. 



Antagligen skrifvet I slutet af December 1771 till A. von Höpken. 



1574. 

 Walborne Herr Archiater och Riddare! 



Under mit ristande uti Norkiöping, al besöka mina baro, bar jag 

 haft den ftliran emottaga H. Archiaterns kiärkoinne tkrifwelte af d. 1 

 htgus och tackar hörsammast för den mig deruli betygade Tinskap. Deo 

 högste uppehAIle H. Archiatem uti många åhr rid hllsa och krafter. 

 Ull Adenieslaodetfl heder, rettenskapernes (Örkofran, ungdommens up- 

 hyggelte odi min ftgnad och glidie. Nir man lefwer långe, blir man 



Umé» kntvtsUac. AM. I: T. If 



