179 



1576. 



Wälborne Herr Archiater, Professor 

 och Riddare. 



H. Årchiatems hdgtälirade skrifwelse af d. 1 hujus har trifbt mig 

 i dag Qti NorkiOptng. Ingens bref ir mig kifirare, ån H. Årchiatems, 

 oeh ingens Tftnskaps betygelser behageligare. Jag tackar bfirsammast Uk 

 bigge; Mm huru milt sinnelag är, i anseende till min nya sUUlning, 

 kan icke skrifteligen, utan mundteligen beskrifvas. Den Högste Guden, 

 som Tåckt ibland de svenska en man af H. Archiatons genie och stora 

 kundskaper, täckes förlänga des dagar till den längd som menniskliga 

 lifret kan hinna till. Jag innesluter mig uti H. Årchiatems beMlndiga 

 Tinikap och (Örblifver med den uprick tigaste estime 

 Wälborne Herr Årchiatems och Riddarens 



hörsamma tienare 

 I. Höpken. 

 Norkiöping d. 6 Jan: 1774. 



Linn. Soc, VoL VII: 107-106. 



1577. 



Walbome H. Archiater! 



Det Agnar mig at H. Archiatern är med mina ringa lienster nögd, 

 fast iag för min dehl eij tror fullgiordt min skyldighet emot en man, 

 som hedrat wettenskapen, sitt fädernesland odi svenska namnet. Utom 

 Newton, weth iag icke nigon, mehra in H. Archiatern. som niutit under 

 sin lifstid det allmänna beröm, som alla Ttka efter fä erhålla och än 

 fårre winna förr än efter döden. Jag önskar af hierta at H. Archiatern 

 uti än många åhr må lefva till menniskiors gagn, vettenskapens utvid- 

 gande och finna det sällsyntaste uti verlden, nerol. tacksamhet. 



Med särdehles estime har iag den åhran vara 



Wälborne H. Årchiatems 



bOnamma tienare 



I. Höpkan. 

 St: d. 4 Jan: 1776. 



Unn. Soc., Vd. VU: 109-110. 



