182 



klämmes af smärta; ty giäller och ingen demonstration mot sor- 

 gen; vincenda erit omnis forfuna ferendo; tiden och glömskan är 

 den enda, som kan lindra. Et litet sår lakes snart, men de som 

 penetrera prsecordia äro mast obotelige. jag tillstår H^ Cancellie- 

 rådet mistat förmycket; en så wärdig, så behagelig, så förnuftig, 

 så idog, så af alla estimerad Fru! mina ögon flyta i tårar, då jag 

 endast med tankan ser min K. Broders ansikte måladt med en så 

 obotelig sorg; då jag ser för framtiden min K. Br:s omtanka 

 måste dragas ifrån den diupasta erudition, till de månge hushåls 

 bekymber, som äro dagelige uti en hederlig famiUe, och ifrån 

 hwilka m. K. Br:s sinne warit alla tider frikallat genom en. så 

 waksam kiär maka, uti hwilkens skiöte han så säkert kunna lagdt 

 alt detta. Gud allena kan hielpa Eder, då edre wänner stå med 

 nedsläpte händer försagde och sielfwe wänta på sine hårde öden, 

 till hwilka wij alla äro födde, at ingen difference är mera, än på 

 dagen när de skola oss öfwergå. Kunne wåra tårar upspäda 

 Edra heta droppar, så wet jag wist at de swalkades. M. K. Br. 

 har ägdt en makalös Fru; och just därföre är saknaden och sor- 

 gen större. 



Hwad min K. Br. giör, så sitt ej allena och betänk, hwad 

 som mistats, utan tacka Gud för hwad M. K. Br. fåt fägnat sig 

 af. ty sorgen rotar sig ofta i hiertat, at han ej updrages utan med 

 hela klimpen. Tänk hwad det skulle skada Academien och de 

 kiäre arfwingar; och ändock uträttar sorgen icke det minsta, men 

 dum sani sumus facile medicamenta csgrotis damus. 



Gud allsmächtig hielpe och tröste M. K. Br., som allenast wet 

 utwägar. Jag skulle resa at trösta M. K. Br. om jag kunne, men 

 jag behöfwer sielf tröst; mina tårar utpressade Edra; och mina 

 ögon trösta ej se Dens, som med glädie så ofta uplifwat mina, 

 nu wara mörka af sorg och wåta af smärta. 



Jag förbi. 



Min högwördade H^ Broders 

 Upsala 1758 ödmiuke tiener 



d. 19 septem. Carl Linnaeus. 



Originalet äges af ryttmästare J. A. Ihre pä Ekebyhof. 



* Samuel Aurivilmus, Afd. I: D. 3, s. 27. 



