Grundlaget for Klasseinddelingen. 13 



Væsensmærker alle have tre Par Beo ; vi indbefatte dem under 

 Insekternes Klasse. 



Imidlertid maa De vel lægge Mærke til, at hele denne grade- 

 vise Opadstigen, som vi have foretaget saa at sige ene ved Hjælp 

 af den sunde Menneskeforstand og idet vi udelukkende holdt os 

 til de ydre Kendemærker, ikke har bragt os længere end til Be- 

 stemmelsen af Klasserne. Der staar nu tilbage at hæve os fra Klas- 

 serne til Rækken. Dyrets Udseende eller dets Ydre i det Hele giver 

 ikke tilstrækkelig Hjælp. Ved overfladisk Syn er en Kat ligesaa 

 forskellig fra en And som en And fra en Sommerfugl; ja mange 

 Mennesker finde sikkert stor Lighed mellem en Kolibri og en 

 Sommerfugl. 



Hidtil have vi imidlertid kun taget de ydre Kendetegn i Be- 

 tragtning, som Legemsformen, Lemmernes Antal, den ydre Beklæd- 

 ning som beskytter Huden o. s. v. Men det er ikke fornuftigt at 

 standse ved det Ydre; vi maa gaa dybere ind for at lære Dyrets 

 egentlige Væsen at kende. Ved at studere den dyriske Organisme 

 i dens indviklede og forskelligartede indre Sammensætning, ville vi 

 uden Tvivl finde mange Kendemærker, der nærme Dyrene til 

 hinanden eller skille dem ad, Kendemærker som ere de sikreste 

 af alle, fordi de have hjemme i selve Skabningens Organisation 

 og i Ordets bogstavelige Betydning ere hentet fra Dyrets inderste 



Kød og Blod. Det bliver altsaa nødvendigt at tage Kniven, aabne Anatomiens 

 ° .©o og Fygio . 



Dyrelegemerne, iagttage deres Organer, kortsagt foretage anatomiske logiena Be 



tydning. 



Undersøgelser. (Ordet Anatomi kommer af det græske Ord ana- 

 temno, at skære op, gøre Indsnit). 



De ville imidlertid indse, at man ikke vilde have stor Nytte af 

 en Videnskab, som beskrev Benbygningens mer eller mindre solide 

 Vægtstangsforhold, Legemets forskelligformede Hulheder, dets Rør, 

 dets forskelligt sammensatte Traade, dersom man ikke tillige fik 

 at vide hvortil disse Vægtstænger, disse Hulheder, Rør og Traade 

 tjene. Det er derfor klart at Studiet af Legemsdelenes Virksomhed 

 maa følge umiddelbart paa Beskrivelsen af dem, og vi ville i 

 Virkeligheden heller ikke kunne forstaa Beskrivelsen af Legemets 

 Dele, medmindre vi i det Mindste i Grundtrækkene kende deres 



