14 



Grundlaget for Klasseinddelingen. 



Anvendelse. I Øvrigt betegne Navne som Fordøjelsesorganer, 

 Aandedrætsorganer o. s. v. tilstrækkeligt den nøje Sammenknytning 

 mellem Læren om Organerne eller Anatomien og Læren om Or- 

 ganernes Anvendelse eller Fysiologien (af det gr. Ord physis, Natur). 

 Vi vende igen tilbage til Klassifikationen. Vi have for os et Dyr 

 af dem vi have kaldt de haarbærende Firføddede, en Fugl og et 

 Insekt; vi skære dem op, dissekere dem, og tinde da øjeblikkelig, 

 selv ved den groveste anatomiske Undersøgelse, at de to første 

 have Hjærte og Lunger, hvilke Dele Insektet ikke er i Besiddelse 



af; til Gengæld har Insektet 

 Legemsdele, som vi forgæves 

 vilde søge hos det firføddede 

 Dyr og hos Fuglen. Men 

 fremfor Alt er der e n iøjne- 

 faldende Forskel. I Insek- 

 tets Indre finde vi Run bløde 

 Dele, som vi uden Vanske- 

 lighed kunne knuse eller 

 borttage, medens der hos 

 det firføddede Dyr og hos 

 Fuglen findes en hel Sam- 

 ling haarde Dele, Knogler, 

 som man kalder dem, og 

 disse Knogler danne et Ske- 

 let, et indvendigt Skelet, 



(Fig. ?)• 



Man maa især lægge Mærke til en Række mindre Knogler, 

 som alle omtrent se ens ud; denne Række har sin Plads i den 

 opadvendende Del af Legemet. Disse Smaaknogler kaldes Hvirvler; 

 tilsammen danne de Hvirvelsøjlen. De ere som sagt af største 

 Betydning; hos nogle Dyr, som f. Ex. Slangerne, danne de endog 

 hele det indre Skelet. 



Hvirvlernes Tilstedeværelse eller Ikketilstedeværelse staar i den 

 nøjeste Forbindelse med en hel Mængde ydre og indre Væsens- 

 mærker, som saa at sige bestemmes af dem, og det kan derfor 



Fig. 7. Skelet af en Fugl (Ørn). 



