ANDET FOREDRAG. 



Levende De levende Væseners Legemsbeskaffenhed i Alminde- 



Væsener og 



dødeMasser. lighed. I ii d d e 1 i n g a f D y r er i ge t i R æk ke r. Deanatomiske 

 Grundbestanddele; deres selvstændige Liv. 



I det første Foredrag viste der sig et vanskeligt Spørgsmaal, 

 som jeg den Gang foreløbig lod ubesvaret, idet det var min Hen- 

 sigt at behandle det i Dag. 



De ville erindre, at jeg talte om Korallen, som man først 

 gjorde til en Sten, saa til en Plante og saa til et Dyr, samt at jeg 

 sagde Dem, at Tanken om at opfatte den som Sten nu til Dags 

 ikke længer lod sig forsvare. Jeg skal forklare Dem hvorfor. 



Lad os sætte, at vi have tre Glasklokker, og at vi under den 

 ene sætte et Stykke Sten, under den anden en Plante i en Potte 

 med Jord, under den tredie et Dyr med Forsyning af Føde. Vi 

 kunne lade Stenen blive til evige Tider under Glasklokken uden 

 at enten den eller Luften omkring den undergaar Forandringer, 

 undtagen i Tilfælde af at Stenen fuldstændig skifter Natur og for- 

 andres i sin kemiske Sammensætning. 



Det Modsatte er derimod Tilfældet med Planten og med Dyret. 

 Luften i Klokken forandres hurtigt, Jorden i Urtepotten bliver 

 anderledes, end den var, Dyrets Fødemidler forsvinde; men selve 

 Planten og Dyret vedblive, undtagen maaske hvad Størrelsen angaar, 

 at være de Samme som forhen. Der er altsaa en meget stor For- 

 skel mellem Stenen paa den ene Side, Dyret og Planten paa den 

 anden. Den første er en død Masse, medens de andre uden Ophør 



