De levende Væseners Legemsbeskaffenhed i Almindelighed. 21 



Blæsebælg den omgivende Luft ned i det andet Glas, undergaar 

 Kalkvandet aldeles ingen Forandring. 



At hver enkelt Del af en levende Organisme har den Egenskab 

 at indsuge Ilt og udstøde Kulsyre er en Kendsgærning af over- 

 ordentlig Vigtighed, som jeg derfor maa bede Dem lægge vel 

 Mærke til. Hvad enten man under Forsøgsklokken stiller et .helt 

 Dyr eller Dele af det, som f. Ex. Kødstykker, eller en Plantedel, 

 som et Stykke Træ, vil man iagttage dette Faktum. Og dog exi- 

 sterer der mellem det levende Dyr og den levende Plante en Mod- 

 sætning af den mærkeligste Art, og som endvidere er af største 

 Vigtighed for Ligevægtsforholdet i Naturen. 



En bekendt engelsk Kemiker i Slutningen af forrige Aar- Modsætning 



mellem Dyr 



hundrede, Priestley, satte to Mus under en Glasklokke, der stod i og Planter. 

 Solen; efter et Par Timers Forløb døde Musene. Priestley satte 

 dernæst en Krusemynteplante ind i Klokken og fandt kort efter til 

 sin Forbauselse, at andre Mus nu kunde leve i den Luft, der havde 

 været dødbringende for deres Lige. Planten havde altsaa ikke alene 

 levet, hvor Dyret maatte bukke under, men den havde endog renset 

 Luften, der var bleven fordærvet af den dyriske Organisme. 



Nu til Dags have vi Forklaringen paa denne Iagttagelse. Vi 

 vide, at de grønne Dele af Planterne, som Bladene og Barken, have 

 den mærkelige Egenskab under Paavirkning af Lyset at opløse Kul- 

 syren i dens Bestanddele og frigøre Ilten; Kulstoffet optages af 

 Planten og tjener den til Næring. Priestleys Mus havde mættet 

 Luften i Klokken med Kulsyre, hvortil Luften havde givet Ilten og 

 Musene Kulstoffet; Planten havde dernæst opløst Syren i dens 

 Bestanddele, optaget Kulstoffet og frigjort Ilten. Den Luft, i hvilken 

 Musene ikke mere kunde aande, var ved Planten bleven bragt til- 

 bage til sin oprindelige Sammensætning, og Kulstoffet, som Musenes 

 Legemer havde udskilt gennem Udaandingen, var bleven opsuget 

 af Planten og anvendt som Næringsstof. Naturligvis maatte Musene 

 saa, for ikke at omkomme, søge Erstatning for det tabte Kulstof i 

 den Næring, som Plantestofferne ydede dem. 



Alt i Alt er baade Dyrs og Planters Aandedræt en Iltning, en 

 Forbrændingsproces. Men hos Planterne findes der et grønt Stof, 



