Grundbestanddelenes Liv. 3] 



organiske Masser, som Lemmer eller Organer, men ogsaa paa de 

 mikroskopisk smaa Legemer, der leve deres fuldstændig individuelle 

 Liv ved Siden af hinanden som Bier i en Kube, og som arbejde i 

 Fællesskab og Enighed for at vedligeholde hele Dyrets Liv. 



Alle disse Smaalegemer ere som lige saa mange smaa Væsener, 

 der leve uafhængig af hverandre paa samme Maade som Koral- 

 dyrene leve ved Siden af hinanden paa den samme Stok. Denne 

 Sandhed er bleven godtgjort ved højst mærkværdige Kendsgærninger. 

 Jeg kommer senere til at tale om visse Smaadyr, Hydraerne (Fig. 

 21) [Ferskvandspolyper], Planarierne, som man saa at sige uden at 

 gøre dem Skade kan hugge i Smaastykker, eftersom hvert enkelt 

 af de afhuggede Stykker vedbliver at leve og igen bliver til et 

 helt Exemplar. Man veed nu, at tilsvarende Fænomener finde Sted 

 paa alle Trin i Dyreriget, ja endogsaa forekomme hos Mennesket. 

 De løsrevne Dele kunne hos de højere Dyr rigtignok ikke udvikle 

 sig til et helt nyt Legeme, men de vedblive dog at leve lang Tid 

 efter Løsrivelsen. 



For omtrent hundrede Aar siden meddelte en parisisk Kirurg 

 ved Navn Garengeot, at en Person, som havde mistet et Stykke af 

 Næsen i et Slagsmaal, flere Timer efter var kommet til ham med 

 Næsen i Haanden for at søge Lægehjælp. Garengeot vaskede den 

 stakkels Næse og anbragte den omhyggeligt paa det rigtige Sted; 

 til hans store Forbavselse viste det sig, at dette mishandlede Orgau, 

 som man havde maattet samle op fra Gadesnavset og vaske med 

 varm Vin, voxede fast igen paa sin Plads. Man gjorde Nar af 

 Garengeot og kaldte ham [Bedrager; hans Navn blev til Latter. 

 Og alligevel havde han talt Sandhed og meddelt en højst interes- 

 sant Kendsgærning. Man har senere iagttaget mange Tilfælde af 

 samme Slags, og man kan ikke mere tælle de Næser, Ører og 

 endog Fingre, som man med Held har sat paa igen, efter at de 

 længe havde været skilt fra Legemet, i et af Tilfældene endog i 6 Timer. 



Men man har i vore Dage set Ting, der ere endnu mere over- 

 raskende. Man veed nu, at løsrevne Legemsdele kunne bevare deres 

 Livskraft ikke alene i Timer men i Dage. Jeg skal som Bevis 

 herpaa meddele Dem et Forsøg, som maaske vil bringe Dem til at 



