TREDIE FOREDRAG. 



Hvirveldyrenes fælles Væsensmærker. Inddeling af dem 

 i Klasser. Pattedyrene: Form, Hud, Skelet. 



Vi begynde i Dag paa Studiet af Hvirveldyrenes store Række. 

 De Grundsætninger af Fysiologien og Anatomien, som De have lært 

 at kende i det forrige Foredrag, ville blive tydelige for Dem, idet 

 vi undersøge et Dyr, valgt af denne Gruppe. Og da Menneske- 

 slægten, anatomisk set, hører til Hvirveldyrene, har Studiet af dem 

 en ganske særegen Interesse for os; vi kunne nemlig gennem det 

 lære Bygningen af vort eget Legeme at kende og faa Kundskab 

 om den ordnede Samvirken af dets forskellige Dele og Organer, med 

 Undtagelse af nogle Enkeltheder som vi her kunne se bort fra. 

 Først vil jeg skematisk give Dem en Forestilling om, hvad et 

 skematisk Hvirveldyr er. Et saadant Dyr, som det jeg her tegner for Dem i 



Hvirveldyr. 



grove Omrids (Fig. 23), existerer intet Sted; det er en Slags ideal 

 Type, som vi for de underordnede Kendemærkers Vedkommende kunne 

 omdanne efter Forgodtbefindende, saa at det kan blive til et hvilket 

 som helst Dyr af Hvirveldyrsrækken. 



Betragte vi nu først den mer eller mindre solide og haarde 

 Benbygning, der skjules under Hudbeklædningen, finde vi først og 

 fremmest en lang Række Knoglestykker, som man kalder Hvirvler, 

 og som har givet Anledning til Benævnelsen Hvirveldyr. Disse 

 Stykker ere formede som Ringe og stillet i Række bag ved hin- 

 anden; hver af dem er forsynet med en tyk Plade, som kaldes 

 Hvirvellegemet (Fig. 24). Nogle af Ringene i den midterste Del 



