Grundlaget for Klasseinddelingen. 7 



maa overvinde; vi maa vide om hvad vi ville tale. Naar vi under- 

 søge Sagen en Smule opmærksomt bliver Problemet imidlertid mindre 

 indviklet. 



I Paris findes der sikkert Millioner af Spurve, men det er ikke 

 nødvendigt for os at finde paa et Navn til hver enkelt af dem, 

 eftersom Ordet Spurv med tilstrækkelig Tydelighed kalder Billedet 

 af den hurtige, kloge og næsvise lille Skabning frem for vor Tanke. 

 Hvor kan det være? Det er, svares der, fordi alle Spurve ligne 

 hverandre. 



Dette Svar er imidlertid ubestemt udtrykt; lad os forsøge at 

 give det større Nøjagtighed. I Sommertiden findes der i Paris 

 ligeledes Millioner af Svaler, og i daglig Tale giver man dem alle 

 et Fællesnavn. Lad os nu antage at vi have en hel Del af disse 

 Fugle for os. Vi se strax at nogle af dem have et bredt rødt 

 Baand tegnet under Struben, medens andre have et ganske hvidt 

 Bryst. Det er derfor naturligt at inddele dem i to Klasser, som vi 

 med Zoologerne kalde Forstuesvalen (med rød Strube) (Fig. 4) og 

 Bysvalen (Fig. 5) (med hvid Strube). Dersom vi iagttage en Rede, 

 der er bygget af et Par Bysvaler, se vi at der af Æggene 

 kommer Unger frem, som alle have hvidt Bryst. Denne Regel har 

 aldrig nogen Undtagelse: der kommer ingensinde Unger med hvidt 

 Bryst frem af Forstuesvalens Æg, og lige saa lidt sker det Om- 

 vendte, at Unger med rød Strube vise sig i Bysvalens Rede. Denne 

 fuldstændige Ensartethed mellem Afkommet og de Gamle karak- 

 teriserer det som Naturhistorikerne kalde Arten. Vi kunne altsaa 

 sige, at Art benævner man en Gruppe af Dyr dér ligne hinanden 

 saa meget, at man kan antage at de nedstamme fra fælles Forældre. 

 Det er da tilstrækkeligt at give et Navn til Arten, fordi alle de 

 Individer, hvoraf den bestaar, paa en Maade kun ere som Aftryk af 

 det samme Billede. Herved bliver vort Arbejde formindsket; men 

 vi maa dog ikke tro at alle Vanskeligheder ere besejrede. 



Det som man med en fælles Benævnelse kalder Dyreriget om- 

 fatter nemlig allerede nu over 200,000 kendte og beskrevne Arter. 

 Det er øjensynlig, at dersom man særlig skulde give hver af disse 

 Arter Navn, vilde selv den fortrinligste Hukommelse ikke være i 



