Huden. 43 



Overfladen af Huden ere de blevne til smaa Skæl, som bestandig 

 løsne sig og falde af, medens de ligeledes uden Ophør erstattes af 

 de ny Celler, der dannes underneden. Man kalder dette øverste 

 Lag, som bestandig fornys, og som hverken indeholder Nerver 

 eller Blodkar, for Epidermis, Overhud (af d. gr. Ord epi, paa, 

 derma, Hud), medens det nederste Lag kaldes Læderhud. Over- 

 hudens Celler ere altsaa ikke ensartede gennem hele dens Tykkelse. 



1'Jfh^ø^fK a ^ 



i-- 



Fig. 31. Gennemsnit af Huden (20 Gange forstørret), a Det overfladiske 

 eller Hornlaget af Overhuden, b Overhudens Slimlag. c Læderhuden. 

 d Bindevævet under Huden, i hvilket findes smaa e Fedtmasser, f Sved- 

 kirtler, g disses Udførselsgang, h deros Udmunding. 



De underste, som ere de yngste og som bestandig opstaa hvor 

 Overhuden støder til Læderhuden, ere bløde, halvflydende og mer 

 eller mindre ægformede (Fig. 32), de danne det som kaldes Over- 

 hudens Slimlag. 



Disse Celler vise saa nøjagtig som muligt, hvorledes en fuld- 

 stændig Celle typisk er bygget, de have nemlig en beklædende 

 Hinde, indenfor den en tyk Væske indeholdende overordentlig fine 

 Smaakorn, en Kærne, og i Kærnens Indre det saakaldte 



