Huden. 45 



Punkter i vor anatomiske Viden. Nogle mene, at de dukke frem i 

 et halvflydende amorpht, formløst Stof (af d. gr. Ord a ikke, morphe 

 Form) i hvilket først Smaakornene og dernæst Kærnen viser sig. 

 Andre paastaa, at denne Cellernes Selvdannelse er en Ind- 

 bildning, og at en Celle altid opstaar af en tidligere exi- 

 sterende Celle enten ved Deling eller ved Knopskydning. 

 Sikkert er det, at disse to sidste Arter af Celleformerelse, ved 

 hvilke en Celle frembringer andre, virkelig existere; det kan i 

 mange Tilfælde iagttages med temmelig stor Lethed. Men dermed 

 skal ikke være sagt, at ikke ogsaa Selvdannelsen kan spille en 

 Rolle ved Celleudviklingen. 



Denne lange Udvikling i Anledning af Overhuden er maaske 

 forekommet Dem temmelig uinteressant; og hvis jeg fortalte Dem 

 om alle de ivrige Disputer, det Had og de Ukvemsord, som Theo- 

 rierne om Cellernes Tilblivelseshistorie have givet Anledning til, 

 vilde De sikkert trække paa Smilebaandet. Men De maa huske 

 paa at vort Legeme, som jeg har sagt Dem, udelukkende bestaar 

 af en Sammenhobning af Celler — eller af Fibre, der er en Om- 

 dannelse af Cellen — og at hver af disse Celler lever sit eget og 

 selvstændige Liv; endvidere, at Legemets Væxt i Højde og i Vægt 

 afhænger af, om disse Celler tage til i Antal, og at endelig Celle- 

 dannelsen i visse Sygdomme, f. Ex. ved Kræft, kan stige i over- 

 dreven høj Grad, hvilket har de fordærveligste Følger. Betænke 

 De alt dette, ville De forstaa den Lidenskab, hvormed Anatomerne 

 have kastet sig over disse Undersøgelser, og De ville endog kunne 

 undskylde de Urimeligheder, hvortil denne Lidenskab har ført. 



Idet vi vende tilbage til at tale om Overhuden, skal jeg endnu 

 gøre Dem bekendt med, at Hudens forskellige Farvning skyldes 

 Overhudscellernes Smaakorn, som variere særdeles meget i Form 

 og Farve. Der er ikke alene stor Forskel, naar man sammenligner 

 to Arter med hinanden eller to Racer med hinanden (som Negeren 

 og den Hvide); men hos et og samme Dyr er Farven uensartet paa 

 de forskellige Steder af Legemet, ja den varierer endog paa samme 

 Sted, eftersom Huden bliver udsat for mer eller mindre stærkt 

 Sollys. De kende Alle Exempler herpaa og have sikkert ofte 



