Huden. 



55 



It G 



J3 



Jeg skal nu slutte denne Beskrivelse af Huden med at sige svedkirtler. 

 Dem, at der endvidere inde i Læderhuden hist og her findes Legemer 

 bestaaende af et sammenrullet 

 Rør, som gennem en kortere ^^^øgmggi^ 



eller længere GaDg munder 

 ud mellem Hudpapillerne. 



I disse Legemer dannes 

 en sur Væske. Sveden, og de 

 kaldes derfor Svedkirtler. 

 Hos Mennesket ere de til Stede 

 i meget stor Mængde, man an- 

 slaar i det Hele deres Antal 

 til omtrent 2 Millioner. I 

 Forbigaaende skal her be- 

 mærkes, at Gennemsnitsstør- 

 relsen af Menneskets Hudover- 

 flade er omtr. halvanden Kva- 

 dratmeter (c. 14 Kvadratfod). 



Vi skulle senere komme 

 tilbage til disse Svedkirtler; 

 men da vi her kun betragte 



Huden som det Organ, der beklæder Legemet, vil jeg blot sige Dem, 

 at hvor der lindes større samlede Masser af disse Kirtler eller af 

 Fedtkirtlerne, afsondre de stærktlugtende Stof- 

 fer som Moskus, Bævergel o. s. v., som jeg skal 

 tale udførligt om paa rette Tid og Sted. 



Huden bedækker alle Organerne. Som 

 jeg har sagt Dem, kan den let løsnes, men 

 den staar dog i en vis Forbindelse med de 

 underliggende Partier, og naar man blot en 

 Gang har set et Dyr blive flaaet, véd man, 

 at disse Tilhæftelser under Huden bestaa af 

 meget uregelmæssige Traade, Baand, Blade, 



mellem hvilke der dannes Hulrum og Masker; disse Hulrum kaldte 

 man tidligere Celler, førend man virkelig vidste, hvad den anatomiske 



Fig. 45. Tværsnit af en Negl (350 Gange 

 Forstørrelse). A. Læderhuden ellerNeglens 

 Leje. B. Overhudens Slimlag. C. Neglen, 

 der træder istedenfor Hornlaget. Man 

 ser, hvorledes Overhudscellerne i Neglen 

 blive flade og smelte sammen. 



Cellevæv 



Fig. 46. Indgroet Negl. 



