62 



Skelettet. 



en Knoglebygning, som delvis hører med til Hjærneskallen. Over- 

 kæben er fæstet ubevægelig til den ved Kindbenet, som hos 

 Mennesket danner den fremspringende Del af Kinden. Til Kind- 

 benet er fæstet Overkæbebenet og foran dette Mellemkæbe- 

 benet, som begge bære Tænder (Fig. 54). Disse to Knogler ere 

 hos Mennesket fast sammenvoxede, undtagen naar den Vanskabt- 

 hed finder Sted, som betegnes med det karakteristiske Navn Hare- 

 skaar, efter den Sprække i Læben som altid følger med. Man 

 afhjælper dette Onde ved visse Operationer, som jeg imidlertid ikke 

 her vil gaa ind paa. Men De have her et Exempel paa, hvorledes 

 visse tilfældig optrædende Former hos en Dyreart genkalde den 



Fig. 54. Skematisk Gengivelse af 

 Overkæben. M Overkæben og 

 Kindben. IM Mellemkæbeben. 



Fig. 55. Skematisk Gengivehe af 

 Underkæbens Knogler: Underkæbe- 

 benet og Tindingebenets Skældel. 



Form, som er almindelig for den større Gruppe, hvortil Arten 

 hører. Hos alle Pattedyr er nemlig Mellemkæbebenet adskilt fra 

 Overkæbebenet; kun hos Mennesket finder det Modsatte Sted, som 

 om man kunde tænke sig, at de to Knogler ved Overkæbens Halv- 

 cirkelform blev tvungne imod hinanden og derved voxede sammen. 

 Indtræder der imidlertid en Anomali (af a, den benægtende Par- 

 tikel, nomos, Lov) i Udviklingen, træder selv hos Mennesket den 

 almindelige Regel igen i Kraft. De se altsaa, at for det sammen- 

 lignende Overbliks Skyld kan det have sin store Interesse at studere 

 Misfostrene, en Videnskabsgren som har faaet Navnet Teratologi 

 (af det gr. O. teras, Misfoster). 



