98 Fordøjelsen. 



disse Kindtænder ikke som andre Arter Tænder ere dannede af en 

 mer eller mindre ujævn Tandbensmasse med Emailledække, men at 

 de bestaa af tynde, foldede eller snoede Blade af Tandben over- 

 trukket med Emaille, medens Rummene mellem disse Blade ere ud- 

 fyldte med Tandkit. Da nu Tandkittet er mindre haardt end 

 Tandbenet og Tandbenet igen mindre haardt end Emaillen, følger 

 heraf at Tanden efter nogen Tids Forløb er besat med frem- 

 springende Emaillekanterj begrundet paa at dette Stof slides mindre 

 ved Tygningen end de to andre som ere blødere af Sammensætning. 

 Disse Emaillekanter gøre naturligvis Tanden endnu bedre skikket 

 til dens Opgave. Paa lignende Maade ere Kindtænderne byggede 

 hos Hesten, som jo ogsaa lever af samme Slags Føde (Fig. 104). 



Fig. 104. Kindtand af en Hest 



Bævernes Kæber vise os en tredie Tandformation (Fig. 105). 

 Dette Dyr har ingen Hjørnetænder; Kindtænderne ere middelstore 

 Knusetænder. Men foran i Munden er paa hver Side to lange 

 Skæretænder, der ende med en skarp Eg og som gnide imod hin- 

 anden, saa at de ere skikkede til at afgnave ethvert fremspringende 

 Legeme. Vi have her en interessant Ejendommelighed: de slides 

 ved at gnide imod hinanden, men Tabet erstattes uophørligt saa 

 at de bestandig bevare den samme Længde. De voxe med andre 

 Ord bestandigt, saaledes at den ene kan tage til i det Uendelige, 

 naar den tilsvarende Tand i den anden Kæbe er brækket ud og 

 altsaa ikke kan standse dens Væxt (Fig. 106). Dette er nu i 

 Øvrigt ikke saa enestaaende et Faktum som man i Almindelighed 

 tror, eftersom jo ogsaa vore Tænder voxe; men hos os foranlediger 

 Papillens Form at denne Væxt ikke varer ved i det Uendelige som 

 hos Gnaverne, 

 overens- Der er altid en nøje Overensstemmelse mellem Tændernes 



Btemmelse i-ii-i-it»i /> 



meiie* rorm og Bygningen al Kæberne og Kæbeleddet. Hovdyret, rot 



