Fordøjelsen. 



99 



hvem det gælder om at udvikle stor Kraft i Biddet, eftersom dets 

 Tænder ikke alene ere Tyggeredskaber men ogsaa Vaaben, har 

 derfor korte Kæber og overordentlig kraftige Tyggemuskler, ligesom 

 ogsaa de Benkamme, til hvilke Musklerne hæfte sig, ere meget 

 store; Leddet har Form af et tværliggende Hængsel der slutter 

 saa godt, at man selv paa Skelettet har Møje med at løsne Over- 

 kæben fra Underkæben. 



Hos Planteæderne, som ikke behøve saa megen Kraft og som 

 ere nødte til at bevæge Kæberne fra Side til Side for at male 

 Føden mellem Tændernes Knuseflader, ere Kæberne lange, de lige 

 Løftemuskler kun middelstærke medens de skraa Muskler udvikles 

 stærkere ; Leddets Overflade er næsten glat. 



Kæbernes 

 Form og 

 Fødemid- 

 lerne. 



Fig. 105. Kæberne af en Gnaver 

 (Bæver). 



Fig. 106. En Kanins Skære- 

 tænder, der ere blevne over- 

 dreven store, fordi de ikke 

 slides mod hinanden. 



Hos Gnaverne bevæger Underkæben sig i en Ledfure, som gaar 

 bagfra fremefter, og her ere de Muskler de stærkest udviklede, 

 som føre Underkæben frem og tilbage naar Dyret gnaver. 



Man maa imidlertid ikke tro at enhver ejendommelig Form af 

 Tænder og Kæber lader sig forklare ud fra den Nytte, Dyret kunde 

 drage deraf. Hvad Nytte har Elefanten af sine uhyre Skæretænder 

 Hvorfor have Drøvtyggerne ikke Skæretænder i Overkæben (Fig. 103)? 

 Hvortil bruger Kaninen de to smaa Tænder som sidde bagved de 

 lange Skæretænder i Overkæben (Fig. 106) ? Hvorfor kommer den 

 ene Skæretand hos Narhvalen ikke til Udvikling, medens den anden 

 til Gengæld bliver urimelig stor? Man kunde i det Uendelige fort- 

 sætte denne Række Spørgsmaal som det er umuligt at besvare. 

 Man maa nøjes med at konstatere det Harmoniske i Naturen hvor 



