136 



Stemmen. 



forskellige Bruske staa i Forbindelse med hinanden ved Led, ved 

 Hinder og ved Muskler, som jeg om lidt skal komme til at tale 

 nærmere om. 



Dersom vi aabne Strubehovedet, se vi at der paa hver Side 

 af Hulrummet lindes to fremspringende Legemer der strække sig 

 horizontalt i Retningen forfra bagtil. Det øverste af dem har ikke 



nogen Betydning for Lyddannelsen, og 

 vi ville derfor ikke beskæftige os videre 

 med det, men det underste er det virke- 

 lige Stemmebaand (Fig. 136), og det 

 ville vi derfor undersøge nærmere. 



Tage vi Slimhinden bort som be- 

 dækker det, ses det at Organet bestaar 

 af et fibrøst Baand og af en Muskel. 

 Dette spændige Baand hæfter sig fortil 

 til Skjoldbrusken og bagtil til Tudbrusken 

 og har derfor ogsaa Navn efter begge 

 disse Bruske. Naar Muskelen trækker 

 sig sammen, spændes Stemmebaandet 

 og bliver paa samme Tid tykkere; det 

 kan endvidere trække sig sammen saa 

 langt som de stive Bruskpartier, til 

 hvilke det hæfter sig, tillade det. Som 

 De kunne tænke Dem, opstaar der der- 

 ved betydelige Forskelligheder i de Lyde 

 som dette hindeagtige Organ, der nær- 

 mest kan sammenlignes med Tungen i et Tungeinstrument, frem- 

 bringer naar det sættes i Svingning af den Luftsøjle, som strømmer 

 ud fra Brystet. 



Der er selvfølgelig et Stemmebaand paa hver Side af Strube- 

 hovedet. Baandenes Ender hæfte sig foran ganske tæt ved hin- 

 anden til Skjoldbrusken, men bagved er der stor Afstand mellem 

 deres Tilhæftningspunkter. Der dannes derved en Slags trekantet 

 Aabning, hvis Spids vender fortil, og denne trekantede Aabning 

 kaldes Stemmeridsen. 



Fig. 136. Lodret Snit gen- 

 nem Strubehovedet set bagfra. 

 a Strubelaaget, d Snit gen- 

 nem det øverste, falske Stem- 

 mebaand, f Snit gennem det 

 nederste, sande Stemme- 

 baand, g den Muskel som 

 ligger i Stemmebaandet. 



