148 Blodet. 



Foruden de røde Blodlegemer findes der i Blodet ogsaa hvide 

 Blodlegemer, men de ere meget færre i Antal, Forholdet imellem 

 de hvide og røde er omtreut som 1 — 500; de hvide have meget 

 uregelmæssige Former. I visse Sygdomme tage de til i Antal, saa 

 at der omtrent er lige saa mange af dem som af de røde; men de 

 røde ere da ogsaa tagne stærkt af i Mængde. De hvide Blod- 

 legemer ere aldeles ensartede med de Smaalegemer som dannes 

 ved Betændelser og Buldenskab og som udgøre det man kalder 

 Materie (Pus). Disse Grundbestanddele ere mærkværdigt nok i 

 Stand til at forandre Skikkelse, at strække sig og udsende For- 

 længelser o. s. v., og da de herved bære sig ad som visse mikro- 

 skopiske Dyr der hedde Amøber (Fig. 147), siger man at de 



vise amøbeagtige Be- 

 vægelser. De kunne ved 

 Hjælp af dem endog pas- 

 sere dyriske Hinder og f. 

 Ex. forlade Blodkarrene. 

 Man er endnu aldeles ikke 

 paa det Rene med disse 



Fig. 147. En Amøbe, der bevæger sig paa Blodlegemer, man ved hver- 

 en Glasplade i den Retning som Pilen . 



angiver og samtidig forandrer Form. ken om de tJ«* 6 tal at danne 



de røde Blodlegemer eller 



hvor i Legemet de opløses, heller ikke er det oplyst hvor længe 



de leve. 



Blodets Hvorledes det nu end forholder sig med disse Spørgsmaal, 



Koagulation. , 



saa er det vist at Blodet i Blodkarrene er sammensat af to Dele: 

 en Væske kaldet Plasma eller Blodvæsken, og røde og hvide 

 Legemer der svømme deri. Tømmer man ved Aareladning Blod ud 

 af Legemet og opfanger det i et Kar, viser der sig imidlertid et 

 interessant Fænomen. Efter nogle Minutters Forløb omdannes 

 Blodet til en fast Masse, en rød Blod kage hvori alle Blod- 

 legemerne indeholdes; naar der er gaaet nogle Timer trækker 

 Blodkagen sig sammen og svømmer ovenpaa en gullig Væske (Fig. 

 148). Dette kaldes at Blodet koagulerer (størkner). 



