Blodet. 



149 





Dersom man i Stedet for at lade Blodet flyde roligt ned i 

 Karret pisker det stærkt med et Ris efterhaanden som det strømmer 

 ud af Blodkarrene, vil det holde sig flydende. Paa Riset findes 

 der saa en klæbrig Substans, der hæfter fast i Form af Traade. 

 Vasker man disse Traade ud i Vand, blive de til et hvidligt, 

 temmeligt elastisk Stof som man kalder Fibrin. 



Fibrinen findes opløst i Blodet, og naar dette træder ud af 

 Karrene, størkner den og danner et Væv som holder Blodlegemerne 

 tilbage, hvorved altsaa Blodkagen dannes. Der er dog kun en 

 ringe Mængde Fibrin i Blodet, nem- 

 lig 3 eller 4 Gram i 1000 Gram Blod. 



Blodets Koagulation foregaar un- 

 dertiden hurtigere, undertiden lang- 

 sommere; der er forskellige Forhold 

 som indvirke herpaa men som her 

 ikke kan beskrives i Enkelthederne. 

 Kulde forhaler f. Ex. Koagulationen, 

 ligesom ogsaa alkaliske Salte, især 

 svovlsurt Natron (Glaubersalt). Sæt- 

 ter man en vis Mængde af dette Salt 

 til Blodet, sker Koagulationen saa 

 langsomt at man kan filtrere det; 

 alle Blodlegemerne blive da hængende 

 paa Filteret og igennem det passerer 



der kun en hvidgul Væske som kort efter stivner til en geléagtig 

 Masse, da al Fibrinen er bleven deri. 



Jeg sagde ovenfor at efter Koagulationen flyder Blodkagen 

 ovenpaa en Væske, hvis Kvantum stadig forøges, da Blodkagen 

 flere Timer igennem stadig trækker sig stærkere sammen og derved 

 udstøder sit flydende Indhold, ligesom man kunde tænke sig 

 en fugtig Svamp der trak sig sammen af sig selv. Væsken har 

 stor Lighed med den som kommer frem under Trækplastre eller 

 ved Leddenes, Bughindens og Lungehindens Betændelse; den kaldes 

 Serum. Dersom man anbringer nogle Draaber Serum i en Be- 

 holder og derpaa opheder den, størkner Væsken til en fast Masse, 



Fig. 148. Dannelsen af en Blod- 

 kage i et Glaskar. 



