SYVENDE FOREDRAG. 



Opsugningen. Afsondringer og Udsondringer. 



I de foregaaende Foredrag ere De blevne gjort bekendt med 

 de Veje, gennem hvilke Luften, eller rettere Ilten, og Nærings- 

 midlerne trænge ind i Organismen. Luften trænger ind gennem 

 Lungerne, Næringsmidlerne tilføres Organismen gennem Fordøjelses- 

 kanalen, hvis forskellige Væsker paavirke dem, saa at de omdannes 

 saavel med Hensyn til deres fysiske Egenskaber som deres kemiske 

 Sammensætning, 

 vanskelig- Ved nærmere Eftertanke synes det imidlertid som om vi 



lieder ved 



Absorp- alligevel ikke ere komne synderlig videre. Uagtet sin meget sammen- 

 satte Bygning og sin utallige Forgreninger er Lungen dog ikke 

 andet end en Sæk, paa hvis Vægge Legemets Yderbeklædning, 

 Huden, krænger sig ind; den findes der med sin Læderhud og 

 Overhud, rigtignok i en omdannet og fortyndet Skikkelse. Naar 

 Luften er kommet ned i Brystet, er den i Virkeligheden altsaa dog 

 udenfor os, det vil sige udenfor den egentlige Organisme. 



Det Samme er Tilfældet med Næringsmidlerne. Fordøjelses- 

 apparatet er simpelthen en Kanal, der gaar tværs igennem Legemet 

 fra Munden til Endetarmen og hvis beklædende Slimhinde er en 

 ligefrem Fortsættelse af Huden. Dette Forhold forandres ikke ved 

 dens forskellige Indkrængninger og Udvidelser; hverken selve Maven 

 eller Tarmfolderne eller de store og smaa Kirtler, der udgyde 

 deres Væsker i Tarmkanalen, gøre i saa Henseende noget til Sagen. 



tionen. 



