Opsugningen. 



181 



Det stemmer med den sunde Fornuft og er ogsaa bevist ved 

 fysiske Experimenter, at et Stof vil passere hurtigst gennem en 

 Membran naar den Væske, som modtager det, fornyes meget hastigt, 

 thi i saa Fald er Forskellen mellem Væskerne paa de to Sider be- 

 standig paa sit Højdepunkt. Dette er nu Til- 

 fældet her, idet Blodet, som uophørligt cirku- 

 lerer i Tarmslimhindens Haarkar, stadig fornyes. 



Det er ligeledes naturligt at Absorptionen 

 bliver desto fuldstændigere, jo tyndere Mem- 

 branen er, og vi se derfor at paa det Sted, 

 hvor Tarmopsugningen hovedsagelig fore- 

 gaar, er Afstanden imellem Tarmens Inder- 

 flade og Indsiden af Blodkarrets Væg over- 

 ordentlig ringe. Men ved dette maa vi dvæle 

 nogle Øjeblikke, da der her kommer andre 

 Forhold til som komplicere Spørgsmaalet. Vi 

 maa nemlig nu tage Lymfekarrene med i Be- 

 tragtning og ligeledes gaa ind paa hvorledes 

 Fedtstofferne opsuges, hvilket vi hidtil syste- 

 matisk have undladt at beskæftige os med. 



Størstedelen af Fordøj elsesprodukterne 

 opsuges i Tyndtarmen. Som De vide danner 

 Slimhinden der talrige Folder, hvorved dens 

 Overflade og som Følge deraf ogsaa dens 

 Evne til at absorbere bliver forstørret. End- 

 videre findes der ogsaa paa dette Sted fløjls- 

 agtige Trævler som kaldes Tarmtrævler og 

 bestaa af smaa fremspringende Ujævnheder 

 paa omtrent 1 / 2 Mm. Længde. Lad os under- 

 søge en af disse Tarmtrævler (Fig. 183). 



Tæt under det Lag af Epithelceller der beklæder dens Over- 

 flade, slynger der sig et fint Net af Haarkar; i Midten er der et 

 tomt Rum, og det er Begyndelsen til et Lymfekar, et af dem vi 

 have kaldt Chyluskar (Fig. 178), og som efter at være gaaet igen- 

 nem talrige Lymfekirtler udmunder i venstre Nøglebensvene. Hele 



Fig. 183. En af Tarm- 

 trævlerne (c. 20 Gange 

 Forstørrelse), aa Epi- 

 thelium, bb Arterier, 

 c Vene, d Chyluskar. 



