Ernæringen. 203 



dette Tab er større ved lav Temperatur og naar Dyret arbejder. 

 Disse to Punkter have særlig Krav paa vor Opmærksomhed. 



Undersøge vi nu først Kuldens Indflydelse maa vi især lægge Den d y" ske 



Varme. 



Mærke til en Ting. Bringer man Kuglen paa at Thermometer ind 

 i Munden paa et hvilketsomhelst Pattedyr, idet man omhyggeligt 

 sørger for at den kolde Luft udenfor holdes borte, vil man man 

 faa at se at Kvægsølvsøjlen stiger indtil den har naaet omtrent 

 39° Celsius. Jeg vil bede Dem særlig lægge Mærke til det Faktum 

 som jeg allerede før har omtalt, nemlig at Temperaturhøjden er 

 den samme hvad enten man anstiller Forsøget med en Elefant 

 eller en Mus, ja selv om man vilde maale Temperaturen hos en 

 Hval der lever i iskoldt Vand. Den er endvidere fuldstændig ens 

 enten man maaler den midt i Sommerheden eller paa en kold 

 Vinterdag, og den viser samme Mængde Grader hos de Pattedyr 

 som opholde sig ved Polarkredsen som hos dem i Egnen om- 

 kring Ækvator. Pattedyrene ere altsaa Dyr med en bestandig 

 ensartet Temperatur, hvilket Udtryk er langt mere betegnende 

 end det sæd-vanlig brugte varmblodige Dyr. 



Hvorledes kan nu denne Temperaturhøjde bevares, naar den 

 omgivende Luft, hvad der næsten altid er Tilfældet, er betydelig 

 koldere? Hvad er Kilden til denne Varmeudvikling? 



Nøjagtig den samme som paa et Ildsted, nemlig Forbrændingen, 

 det er den kemiske Forening af Kulstof og Brint med Luftens Ilt, 

 ved hvilken der dannes Kulsyre og Vand. Der er kun den For- 

 skel at Iltningen foregaar hurtig og med betydelig Kraft paa Ild- 

 stederne, hvor den paa en Gang frembringer en meget høj Tem- 

 peratur og en Lysudvikling, medens den i Legemet sker langsomt 

 og med ringe Styrke, idet den næsten aldrig ledsages af Lys- 

 udvikling (der er dog herfra Undtagelser som de lysende In- 

 sekter o. s. v.). 



Nærmere set er der alligevel andre og nok saa væsentlige For- 

 skelligheder mellem de to Arter Forbrænding. Paa Ildstedet gaar 

 Ilten umiddelbart ved Berøring med Kulstoffet og Brinten i For- 

 bindelse med disse Grundstoffer og fortærer dem fuldstændig; den 

 Ilt, som findes i Kulsyren (CO 2 ) og Vanddampene (HO) der strømme 



