Ernæringen. 215 



Saavel Erfaringen som Undersøgelsen af den menneskelige 

 Tandformation og af Fordøjelsesvæskerne vise da hen til at vor 

 Organisation fordrer en blandet Næring. Tage vi som Udgangs- 

 punkt den Beregning at vi under daglige Forhold udskiller 250 

 Gram Kulstof og 15 Gram Kvælstof, ses det at vi kunne dække 

 Tabet ved daglig, naar vi sammensætte vor Næring af de to al- 

 mindeligste Fødemidler, at fortære 800 Gram Brød og 200 Gram 

 Kød. 800 Gram Brød indeholder nemlig 240 Gram Kulstof og 9 

 Gram Kvælstof, og 200 Gram Kød indeholder 20 Gram Kulstof og 

 6 Gram Kvælstof. Totalsummen bliver altsaa 260 Gram Kulstof 

 og 15 Gram Kvælstof. 



Selvfølgelig maa dette Kvantum Føde forøges efter Arbejds- 

 mængden og efter Temperaturen. I de kolde Regioner føjes der, 

 som De kunne tænke Dem, Fedtstoffer til, da de i høj Grad egne 

 sig til at frembringe Varme gennem Forbrændingen af deres Kul- 

 stof og Brint. Idet Lapperne og Eskimoerne saaledes fylde sig 

 med Fedtstoffer, især Havpattedyrenes Tran, forsyne de deres 

 Varmeapparat med et udsøgt Brændselsmateriale. 



Man har længe trot at Muskelanstrængelse medførte et betydelig 

 forøget Tab af Kvælstof, men det synes dog ikke at være Tilfældet. 

 Frigørelsen af den nødvendige Kraft sker gennem Iltning af Kul- 

 stoffet og Brinten og bringes altsaa tilveje gennem de saa- 

 kaldte ternære Fødemidler (Stivelsestoffer, Sukker o. s. v.) o: saa- 

 danne Fødemidler som ere sammensatte af Kulstof, Brint og Ilt. 



Resultatet er altsaa: 1) Paa den ene Side Tab af Kulstof og organismens 



' " Budget. 



Tab af Kvælstof, hvilke hver især dels gaa ud over selve de 

 organiske Væv, der fortæres gennem deres egen Virksomhed, dels 

 ogsaa berøre de Fødemidler der indføres i Legemet for at erstatte 

 den Kraft, som forbruges ved Arbejdet og ved Bestræbelsen for at 

 vedligeholde Legemets Temperatur. 2) Paa den anden Side Er- 

 statning gennem Ernæringen, der hos de forskellige Arter Pattedyr 

 snart bestaar udelukkende af Planteføde, snart af dyrisk Føde, 

 hvilket staar i Forhold til fysiologiske Betingelser, som man endnu 

 ikke har kunnet bestemme. Mennesket synes derimod at have 

 overvejende større Nytte af en Føde der er blandet i et vist For- 



