Bevægelserne: Musklerne. 229 



Lad os dernæst betragte Forlemmet hos de firføddede Dyr. 

 Ogsaa i Forlemmet støttes Mellemhaandsknoglerne af Fingrenes 

 Bøjemuskler. Underarmen har imidlertid ikke som Skinnebenet 

 Tilbøjelighed til at falde forover men bagover; det bliver derfor 

 de Muskler, som ligge paa Forfladen af Extremiteten og strække 

 sig fra Mellemhaandsbenene til Underarmens Knoglet', der maa 

 stramme disse Knogler fremad i den rette Stilling (6'). Idet 

 Underarmen saaledes holdes i sin Stilling, strækkes Overarmen igen 

 ved en Muskel der kaldes Armens trehovedede Muskel (Muscu- 

 lus triceps) og som gaar fra det øverste fremspringende Punkt 

 af Albubenet, Olecranon (af olene, Albu, carenon Hoved), til 

 den øverste Del af Overarmsbenet (c'). Endelig bevares Skulder- 

 bladets Stilling mod Overarmsbenet af en tyk og kort Muskel der 

 kaldes Overkamsmuskelen (Musculus supraspinatus), fordi den 

 ligger ovenover Skulderbladets fremspringende Kam (^'). Men 

 Skulderbladet er ikke ubevægeligt som Bækkenet, det glider langs 

 med Brystkassens Sider, og det firføddede Dyrs Legeme vilde falde 

 ned mellem de 2 Forlemmer naar det ikke forhindredes deri af et 

 stærkt og bredt Muskelbælte, som nedad hæfter sig til Ribbenene, 

 opad til Skulderbladet, og som bærer hele Legemets Vægt naar 

 dette stræber at synke ned mellem de to Forlemmer. Som Teg- 

 ningen viser, er det hele ordnet paa samme Maade som en Hænge- 

 køje, der bæres af to Stænger. Denne Muskel kaldes den store 

 Savmuskel (M. serratus anticus major) (Fig. 201 A). 



Forlemmets Bevægelser frem og tilbage udføres ved Hjælp af 

 Muskler der gaa fra Hvirvelsøjlen til Skulderbladet og Overarms- ' 

 benet; de vigtigste af disse Muskler ere Kappemuskelen (M. 

 cucullaris) og den store Rygmuskel (M. latissimus dorsi). 



Hos Mennesket bliver denne Anordning af Musklerne, som jeg Lemmernes 



Muskler hos 



her har omtalt, ændret noget derved at Mennesket udelukkende Mennesket, 

 støtter sig paa Baglemmerne. 



Med Hensyn til Baglemmet behøve vi ikke at beskæftige os 

 med Foden da den helt hviler paa Jorden. Derimod indtage 

 Skinneben og Laarben ikke en bøjet Stilling imod hinanden som 

 hos de firføddede Dyr men staa næsten lodret over hinanden, og 



