Sanseorganerne. 



265 



hos dem frembringe de flygtige Bestanddele af Føden et Sanse- 

 indtryk netop som den føres ind i Munden, hvor da Smagens Sans 

 underkaster dens opløselige Bestanddele en Prøvelse. 



Næsehulerne ere helt udklædte med en Slimhinde; i deres 

 øverste Del udbrede Lugtenervernes sidste Forgreninger sig i utal- 

 lige fine Spidser, der rage frit frem i Rummene mellem Epithel- 

 lagets Celler (Fig. 234). 



De to Næsehuler skilles fra hinanden ved en Benvæg. De 

 danne opad en Hvælving der naar lige til Hjærneskallens Grund- 

 flade, og de have to Aabninger, en fortil og udad og en bagtil til 



k e 



Fig. 234. En lille Gren af Frøens 

 Lugtenerve og dennes sidste For- 

 greninger i Slimhinden. 



Fig. 235t Længdegennemsnit af Næse- 

 hulen, a Munden, o Ganesejlet, d en Del 

 af Hjærneskallen, e Pandehulen, c Eu- 

 stachiske Gang, k i g de 3 Muslinger, 

 f Gangene mellem dem. 



Svælget over Ganesejlet. Opad staa de i Forbindelse med Pande- 

 benets Huler og paa Siderne med en stor Hule der ligger i Over- 

 kæbenet. Det er Grunden til at man ved Betændelser i Næsens 

 Slimhinde, ved hæftig Snue, ofte kan føle stærke Smerter i de 

 nævnte Dele af Ansigtet. 



Til den udvendige Side af hver af Næsehulerne fæste sig tre 

 Benblade, der staa ud til Siden som fremspringende Halvtage ; deres 

 Form er snoet og man har derfor kaldt dem Muslingerne (Fig. 

 235). De ere selvfølgelig beklædt med Slimhinde og synes at have 

 den Betydning at forøge den sansende Overflades Størrelse og der- 



