De cerebro-spinale Nervecentre. 295 



som ved Undersøgelse af Saarede. Man har i lang Tid trot, at \ 8 ™™*°* 

 Hjærnens Overflade heller ikke stod i noget Forhold til Bevægelserne 

 eller rettere sagt, at man ikke kunde frembringe Bevægelser af 

 Legemets forskellige Dele ved Paavirkning af Hjærnens Overflade. 

 De senere Aars Undersøgelser have dog vist, at dette var en Fejl- 

 tagelse' Pirrer man de Hjærnevindinger der ligge om den Sylviske 

 Fure ved at lede en elektrisk Strøm igennem dem, fremkalder man 

 regelmæssig og altid paa samme Maade Bevægelser i Lemmerne, 

 Kæberne og forskellige andre Dele af Legemet; hvert enkelt Parti 

 af Legemet har sit Bevægecentrum paa Hjærnens Overflade. 



Den Bevægelse der fremkaldes ved Pirring af et Bevægecentrum Krydsning af 



Hjærnehalv- 



er krydset o: naar man pirrer Vindinger i højre Hjærnehalv- kuglernes 

 kugle faar man Sammentrækning af Muskler paa venstre Side af 

 Legemet og omvendt. Dette har man paavist ved Forsøg paa Dyr og 

 det stemmer med de Erfaringer, som Lægerne allerede langt tidligere 

 havde gjort ved at iagttage Patienter der led af en Hjærneblødning. 



Der kan nemlig under forskellige Forhold ske en Bristning af 

 smaa Blodkar i Hjærnen og der kommer da en Blødning enten i 

 den graa Substans paa Hjærnens Overflade eller i den hvide 

 Hjærnemasse, hyppigst i de Partier af Hjærnen der ligge paa Over- 

 gangsstedet til den forlængede Marv. Der finder da en Blodudtræd- 

 ning Sted ved hvilken Hjærnevævet sammentrykkes eller endog 

 sønderrives; det er den Lidelse som man har kaldt en Hjærne- 

 apoplexi. I Almindelighed voxer Forstyrrelsen af Hjærnens 

 Virkeevne i Forhold til den Mængde Blod, der er udtømt af Blod- 

 karrene. I de letteste Tilfælde rammes Patientens Intelligens, hans 

 Evne til at modtage Sanseindtryk og til at udføre Bevægelser kun 

 af en forbigaaende Forstyrrelse, i de sværere Tilfælde lammes den 

 Syge fuldstændig og Døden kan indtræde ganske pludselig, naar 

 der udtømmes saa meget Blod, at dette samler sig i Hjærnens 

 Ventrikler eller Huler, som jeg ikke har beskrevet for Dem, og fra 

 disse trænger frem til Livsknuden og trykker paa denne Del af 

 Centralnervesystemet. 



I mange Tilfælde vedbliver den Syge at være lam i den halve 

 Del af Legemet; denne halvsidige Lamhed, Hemiplegi, har mange 



