312 De cerebro-spinale Nervecentre. 



Ben bliver han staaencle som den bekendte Statue af Berømmelsens 

 Gudinde eller falder om uden at sætte det andet Ben til Jordeu. 

 Visse Mennesker komme i denne Tilstand blot ved uventet at høre 

 en stærk Lyd eller faa Øje paa et stærkt Lys, men saadanne 

 Mennesker ere da næsten altid lidende paa Legeme eller Sjæl. 



Sonnambulerne ere et fortræffeligt Materiale til Studier over 

 de associerede Sanseindtryk og de associerede Forestillinger. Om- 

 verdenens Indflydelse, alle de mange Sanseindtryk der strømme 

 ind paa os i den vaagne Tilstand, ere her udelukkede, og Søvn- 

 gængerens Tankeliv lader sig villigt lede af den der foretager For- 

 søget. Vækkes Søvngængeren halvt, kan en behændig Spørger let 

 faa ham til at svare efter Ønske; en Lyd, en Berøring eller et 

 Ord vækker hos ham en hel Række Forestillinger og Indtryk, hvis 

 Associationer man kan sammenknytte eller løse efter Behag. 



I denne Tilstand kan en Bevægelse virke paa samme Maadfr 

 som et Sanseindtryk, idet den kan give Stødet til andre Bevægelser, 

 til Sanseindtryk eller til Dannelsen af Forestillinger. Alt dette 

 kan bringe Individet i særdeles mærkelige Situationer, der ofte 

 B om tD en g gøre et stærkt Udtryk paa Tilskuerne. Da jeg ikke kan dvæle 

 sonnambuie længere ved denne Sag skal jeg indskrænke mig til at meddele- 

 Dem en Sygehistorie som ér iagttaget for kort Tid siden og som 

 giver Billedet af en næsten uafbrudt Søvngængertilstand. 



En Soldat ramtes i Slaget ved Sedan af en Kugle, der tog et 

 Stykke af venstre Isseben og en Del af Hjærnen bort. Efter at 

 Saaret var helet, optraadte der ejendommelige Forstyrrelser i hans 

 Aandsliv der viste sig paa følgende Maade. Midt under et fuld- 

 stændigt Velbefindende og uden at Anfaldet indledes ved Skrig eller 

 Kramper mister han pludselig Bevidstheden om sig selv og Om- 

 verdenen. Han kan ikke længere se, høre eller føle; han trækker 

 ikke Haanden tilbage naar man kniber ham i Fingrene, han har 

 endog mistet Evnen til at foretage Reflexbevægelser overfor Pir- 

 ringer udefra. Og dog staar han paa sine Ben, han gaar med 

 aabne Øjne, støder vel af og til paa, naar der er Hindringer paa 

 hans Vej, men gaar saa udenom; skøndt han er ufølsom for Smerte- 

 indtryk, faar han nemlig meget vel Indtryk af de Genstande, han 



