346 Reflexvirksomhed og sympathisk Nervevirksomhed. 



kunne have en meget forskellig Styrke. Der gives Mennesker hos 

 hvem Hjærne-Rygmarvssystemet og det sympathiske Nervesystem 

 ere særdeles modtagelige for ludtryk og svarer paa de mindste 

 Pirringer med overmaade stærke Reflexer, der kunne naa over- 

 ordentlig stor Udbredelse. Saadanne Personer kalder man nervøse 

 Mennesker. De kende vist alle Individer som fare sammen, blegne 

 eller udstøde et lille Skrig ved den mindste Anledning, naar en 

 Dør lukkes haardt i eller de pladselig se en hvid Genstand i en 

 mørk Stue o. s. v. Disse Reflexvirksomheder kunne gaa saa vidt at 

 Musklerne slappes mere eller mindre fuldstændig; man kan høre 

 Folk sige: „jeg tabte hvad jeg holdt i Haanden' : eller „Benene 

 svigtede mig". Hos stærkt nervøse Individer kan man endog se 

 Besvimelse, Krampe eller forbigaaende Lamhed indtræde som Følge 

 af et saadant pludseligt Indtryk. 



Hippokrates, Oldtidens berømteste Læge, siger „Blodet er Ner- 

 vernes Styrer", og det er ogsaa sandt at de nervøse Individer som 

 oftest ere svage og blodfattige. Børn, Reconvalescenter og unge 

 Piger lide hyppigst af Nervøsitet, og man kan blandt dem finde 

 Individer hvis Reflexvirksomheder ere saa mangfoldige og saa 

 sammensatte at det næsten er umuligt at beskrive alle Formerne. 



En stærk udviklet Nervøsitet viser sig ikke alene ved over- 

 drevne Reflexvirksomheder; den kan ogsaa ytre sig ved mere eller 

 mindre vidtstrakte Lamheder, der komme pludselig og gaa igen 

 efter nogen Tids Forløb uden nogen paaviselig Grund, eller ogsaa 

 ved blivende Sammentrækning af visse Muskler, hvilket Lægerne 

 kalde Contracturer. Endnu hyppigere er Modtageligheden for 

 Sanseindtryk sygelig forhøjet (Hyperæsthesi) eller sygelig forringet 

 (Anæsthesi). Disse Forandringer kunne ramme de forskellige Af- 

 snit af Legemets Hudbeklædning eller et eller andet af de særlige 

 Sanseorganer. Selve Intelligensen, Tankelivet, kan paavirkes, og 

 den Syge bliver da enten sløv eller sygelig pirrelig eller paavirkes 

 paa abnorm Maade af Indtryk. Saadanne Patienter blive glade 

 eller bedrøvede uden Anledning, deres Sind er aldrig i Ligevægt, 

 hvert Øjeblik danne de ny Planer som de derpaa opgive, og de 



