Nervernes almindelige Egenskaber. 361 



Man ser ofte at de Partier af Legemet og især af Huden der 

 forsynedes med Nervetraade fra en overskaaren Nerve, blive Sædet 

 for forskellige sygelige Forandringer. Det er klart at deres Er- 

 næring har lidt, men man veed ikke om disse Forstyrrelser i Er- 

 næringen udelukkende skyldes Lammelse af de vasomotoriske 

 (karbevægende) Nerver eller om der skulde være Nervetraade, der 

 have en særlig Indflydelse paa Ernæringen ; herom ere Fysiologerne 

 endnu uenige. Sikkert er det at Nervesystemet har en stor Be- 

 tydning for Legemets Ernæring; mange Hudlidelser skyldes en 

 sygelig Irritationstilstand af en eller flere Nerver og udvikle sig 

 netop langs disses Forløb. 



Man kalder en sygelig Irritationstilstand af en Følenerve for ^^^s^. 

 en Neuralgi (neuron Nerve, algos Smerte) den kan ofte foraarsage 

 særdeles hæftige Smerter, som især ere følelige paa de Steder hvor 

 Nerven udsender Sidegrene til Huden. 



Intercostalneuralgien (Nervelidelse i en Mellemribbensnerve) 

 med det smertefulde Sidesting der føles ved hver Indaanding er en 

 typisk Neuralgi; man kan bringe den Syge til at skrige af Smerte 

 ved at trykke med Fingeren paa et af de tre Steder hvor der af- 

 gaar Sidegrene til Huden fra Mellemribbensnerven (se Pag. 316). 

 Denne Ømtaalighed for Tryk er imidlertid et godt Tegn, da den 

 viser at Sidestinget ikke skyldes nogen Sygdom i Lungen eller Lunge- 

 sækken. 



Neuralgierne vige som oftest for Behandling med Opium eller 

 Indsprøjtning af Morfin under Huden; det er vanskeligere at for- 

 staa hvorfor stærke hudirriterende Midler som spanske Fluer og 

 Moxer ogsaa have en gavnlig Virkning mod disse Lidelser. Alle- 

 rede Hippokrates sagde: Af to Smerteindtryk udsletter det stærkeste 

 det svageste. 



Vi have nu talt længe om Muskelsammentrækning, Renexvirk- Den i Nerve- 



centrene op- 



somheder, Bevægeimpulser der komme direkte fra Nervecentrene og samlede Kraft, 

 under alt dette har det sikkert været Dem paafaldende at der 

 aldrig er noget egentligt Forhold mellem Aarsagen, Nervepirringen 

 og den frembragte Virkning. Jeg skal forklare min Tanke nær- 

 mere; naar man pirrer en Bevægenerve, trækker dens Muskel sig 



