Sanseindtrykkene. 369 



^kaarne Nerver som stod i Forbindelse med Foden, og uagtet den 

 Syge selv forbavses derved og indrømmer at det er umuligt, sværger 

 han dog paa, at Smerten føles i den Fod som man har amputeret. 

 Der gives Ansigtsneuralgier (Nervesmerter) der trodse enhver Be- 

 handling. De Syge lade tidt alle deres Tænder trække ud, baade 

 de syge og de sunde, thi det er der Smerten sidder, sige de. I 

 andre Tilfælde have Læger overskaaret Følenerven saa tæt oppe 

 ved Hjærneskallen som mulig, men tidt vedvarer Smerten alligevel, 

 fordi den beror paa en Lidelse der ligger endnu nærmere ved 

 Hjærnen eller endog i den, skøndt den Syge havde den falske 

 Forestilling, at Smerten udgik fra Tandnervernes Endeudbredninger. 

 Jeg skal ikke anføre flere Exempler, da De af de nævnte Til- 

 fælde tilstrækkelig ville kunne se, at vi altid forlægge den For- 

 nemmelse som vi faa derved at en Pirring rammer et eller andet 

 Punkt af en Følenerves Bane, deri iberegnet det Nervecentrum til 

 hvilket den fører, ud til Nervens periphere Ende; det er det som 

 man udtrykker ved, at alle Sanseindtryk projiceres udad o: for- 

 lægges ud. De kan nu forstaa hvorledes det gaar til, at Patienter 

 der lide af Sygdomme i Nervecentrene kunne have Sanseindtryk, 

 som de opfatte som hidrørende fra ydre Pirringer og som derfor 

 give Anledning til falske Forestillinger. De Sindssyge ere navnlig 

 udsatte for saadanne Hallucinationer, som for dem have en absolut 

 Virkelighed; dette forklarer endvidere at Sindssyge kunne have 

 Synshallucinationer selv efter at de have mistet Synet. 



Synssansningerne. 



Jeg har tidligere udviklet Øjets Bygning for Dem og vist Dem 

 •den Vej som Lysstraalerne følge, hvorledes de passere Hornhinden, 

 gaa gennem Pupillen, samles af Linsen og endelig modtages af 

 Nethinden, der er dannet af Synsnervens Endeudbredninger. Vi 

 ville nu sysselsætte os med de Sanseindtryk som denne Nerve 

 bringer til Nervecentrene i Hjærnen. 



Paul Bert: Livet og Livsfunktionerne. 04 



