370 



Synssansningerne. 



Dannelsen Vi træffe da strax en Vanskelighed som har sysselsat Filoso- 



af omvendte . .. 



Billeder, ferne meget. Vi vide, at en Genstand viser sig paa Nethinden ved 

 et lille omvendt Billede; hvorledes gaar det da til, at vi dog se 

 Genstandene i deres naturlige Stilling? Herpaa har man givet 

 talrige Forklaringer den ene mere kunstig end den anden. Filo- 

 soferne have nemlig stadig ræsonneret som om Bevidstheden sad 

 gemt bag Øjet og kiggede ud i Verden gennem dette ligesom gen- 

 nem en Kikkert; ja hvis det var Tilfældet vilde der være god 

 Grund til at forbavses, og vi vilde være nødte til at øve os længe 

 og flittigt for at huske, at Billedet skulde vendes om. Men Sagen 

 forholder sig slet ikke saaledes. Dette Spørgsmaal er nemlig kun 

 en enkelt Side af et Problem som kommer frem paa mange andre 



Punkter og har en sær- 

 deles stor Interesse. Det 

 er klart at vor Kendskab 

 til Omverdenen er be- 

 grænset til det som vi 

 faa at vide gennem San- 

 serne. Tænker man sig 

 et Menneske, der var 

 blind, døv, berøvet Lugte- 

 og Smagssansen og uimod- 

 tagelig for Følelsesindtryk og Varmefornemmelser, saa vilde han, selv 

 om Livet kunde fortsættes under saadanne Vilkaar, være ganske 

 uvidende om Alt, hans Bevidsthed vilde være denne ubeskrevne 

 Tavle, som Filosoferne have talt saa meget om. Men skøndt Sanse- 

 indtrykkene altsaa ere uundværlige som Grundlag for Bevidstheds- 

 livet, saa faa de dog først deres Betydning ved den Anvendelse 

 som Intelligensen gør af dem. 



Naar man hører Toner og erkender at disse frembringes af 

 en Violin, gaar følgende for sig. Visse Fibre af Hørenerven ere 

 blevne satte i Svingning, paavirkede ved Luftens Svingninger — 

 i disse Sanseindtryk er der endnu ikke noget der bringer til vor 

 Bevidsthed at Tonerne stamme fra en Violin. Tidligere og hyppigt 

 gentagne Erfaringer have imidlertid lært os, at hver Gang vi mod- 



Fig. 271. Billeddannelse paa Nethinden. 



