Syn med begge Øjne. 401 



det sammensatte Sanseindtryk, f. Ex. af den grønne Farve, naar de 

 Sanseindtryk, der skulle sammensætte det, bringes til Hjærnen hver 

 af sit Øje. Begge Arter Farvestraaler maa ramme samme Organ 

 paa én Gang saaledes som naar man ved Hjælp af Spejle lader 

 gule og blaa Farvestraaler paa samme Tid ramme Øjet; saa faar 

 man Indtrykket af den grønne Farve. 



Øjet er vel det af vore Sanseorganer som vi skylde de fleste 

 Oplysninger om Omverdenen; ved dets Hjælp erkende vi Lyset og 

 dettes forskellige Styrke, Legemernes Farve, Form, Omfang, Af- 

 stand og Rumforhold, ligesom vi faa at vide om Genstande ere i 

 Ro eller i Bevægelse. 



Lad os først beskæftige os med Opfattelsen af Formen ; det Opfattelse 

 synes jo meget simpelt, man behøver f. Ex. kun at kaste et Blik 

 paa en Vase for at kende dens Form. Det er rigtigt, men kun 

 paa den Betingelse at Vasen ikke er større end at Billedet af den 

 ikke overskrider Omfanget af den gule Plet synderlig. Vi modtage 

 da Indtryk fra alle de Nerveelementer der samtidig paavirkes og 

 derved faa vi en Forestilling om Genstandens Form. Se vi f. Ex. 

 paa en Trekant, saa dannes der ligesom et Aftryk af den paa vor 

 Nethinde, dette Aftryk paavirker en Mængde Nerveelementer paa 

 samme Maade som en trekantet Genstand vilde paavirke Enderne 

 af en Mængde Hudnerver, naar man anbragte den paa Huden. Op- 

 fattelsen af Genstandenes Form sker altsaa ved en Art „Syns- 

 følelse". 



Gælder det om at faa en Forestilling om en meget stor Gen- 

 stands Form, saa maa man for at opfatte den bevæge Øjet og 

 lade Blikket følge Genstandens Omrids. I dette Tilfælde beror Op- 

 fattelsen af Formen paa Følelsen af Øjets Bevægelse og Erindringen 

 om denne Bevægelses Omfang. De skulle senere faa nærmere For- 

 klaring paa dette. 



Lad os nu engang undersøge, om Øjet giver os nøjagtige Op- 

 lysninger om Genstandenes Form. For det Første er det let at over- 

 bevise sig om, at lodrette Linier gøre Indtryk paa os af at være 

 længere end lige saa lange vandrette Linier; naar Sømænd aftegne 

 de Kyster, som de faa at se, overdrive de derfor altid Højde- 



Paul Bert: Livet og Livsfunktionerne. 26 



