406 



Synssansningerne. 



at skelne mellem Virkelighed og Sansebedrag, at man i Almindelig- 

 hed naar man paa en Jærnbanestation sidder i en Waggon og ser 

 et Tog sætte sig langsomt i Bevægelse ved Siden af En, tror. at 

 det er Ens eget Tog der gaar, skøndt det endnu holder ganske 

 stille. 



Naar man i et Jærnbanetog kører hurtigt i Retning af Pilen A 

 (Fig. 292) og ser skarpt paa et Træ B der staar i nogen Afstand 



fra Sporet, synes Træet at staa 

 stille, de Genstande som ligge 

 nærmere end Træet synes at be- 

 væge sig i modsat Retning af 

 Toget, de fjærnere Genstande 

 synes at bevæge sig samme Vej. 

 Har man iagttaget disse Fæno- 

 mener nogen Tid og dernæst 

 kaster Blikket paa en Bog, der 

 ligger ubevægeligt paa Ens Knæ, 

 synes Bogstaverne i denne oven- 

 over og nedenunder den Linie, 

 som man fixerer, at foretage en 

 Bevægelse, der gaar i modsat 

 Retning af den som det synes os 

 at Genstandene udenfor Toget 

 udføre. 



Man kunde længe vedblive 

 at tale om Synssansningen og 

 om de Kundskaber om den om- 

 givende Verden som vi faa gen- 

 nem den. Skøndt disse Kund- 

 skaber ere af mangehaande Art og af stor Værd for os, maa man 

 dog huske paa, at de paa mange Maader kunne lede os paa Vild- 

 spor, saaledes som jeg har vist Dem ved nogle Exempler. Disse 

 Vildfarelser have deres Grund deri, at Øjet langtfra er noget 

 udadleligt optisk Redskab og at det ikke har den Akkuratesse 

 som man kunde ønske af et Apparat der i sine Hovedtræk 



Fig. 292. Sansebedrag der frembringes 

 ved Jærnbanekørsel. 



