Lugte- og Smagssansnmger. 421 



ætherisk, og at der mellem disse er lige saa stor Forskel som 

 mellem et Slag paa Øjet og en Solstraale, der jo begge give os en 

 Fornemmelse af Lys. Fik man Stadfæstelse paa denne Hypothese 

 vilde man derved have Forklaring paa meget, som nu er dunkelt. 



Lader man de to Næsebor opsuge hvert sin Art Lugt, frem- 

 bringes der ikke en Blanding af de to Lugtesansninger, men de 

 to Sanseindtryk afløse hinanden paa samme Maade som to Farver 

 man ser, en med hvert Øje. Det forholder sig ligesaa med Smags- 

 sansninger, hvilket man kan se naar man bibringer Tungen et 

 Smagsindtryk paa venstre og et paa højre Side. 



Blandede Lugtesansninger er det næsten umuligt at skelne ud 

 fra hinanden. Man kan snarere komme til et Resultat naar man 

 vil skelne to enkelte Bestanddele i blandede Smagsfornemmelser. 



Man har inddelt Lugte- og Smagssansningerne ved Hjælp af 

 Betegnelser hentede fra det daglige Liv. Hvad Smagen angaar, 

 saa vække Betegnelser som bitter, sur, saltagtig, sødlig, sammen- 

 snærpende o. s. v. temmelig tydelige Forestillinger for Tanken; men 

 Betegnelserne for Lugtesansningerne staa langt tilbage for disse i 

 Tydelighed. Betegnelserne: at lugte aromatisk, som Løg, stinkende, 

 kvalmende o. s. v. ere enten Udtryk for Sammenligning eller for 

 individuelle Opfattelser og give som saadanne intet tydeligt Billede. 

 Man kan bedst dømme om disse Betegnelsers Mangel paa Klar- 

 hed ved at sammenligne dem med Betegnelserne for Synsindtrykkene, 

 naar man f. Ex. tænker sig at man ikke havde andet Udtryk for 

 Rødt og Grønt end at betegne dem som den behagelige eller ube- 

 hagelige Farve eller ogsaa kalde dem Nellikefarven og Løvfarven. 



Disse underordnede Saoseindtryk yde os kun ringe Hjælp med 

 Hensyn til at lære Omverdenen at kende; de have ikke synderlig 

 Betydning for vor Intelligens, men de gøre stor Nytte ved Er- 

 næringen, idet Lugtesansen giver os Oplysning om Beskaffenheden 

 af den Luft vi indaande, og Smagssansen sætter os i Stand til at 

 dømme om de Næringsmidler, der skulle udgøre vor Føde. 



