též nedotýkawau (merenchyma). Jestli ale sklípky čili cely we 

 sklípkatině jsau spojeny, takže blána jejich směstnáním nabyla 

 jistého množstwí rovvných ploch, jimiž se dotýkají, slowau dotý- 

 kawé a zklípkatina dofýkawá (paienchyma, wyk. 9). Sklípky 

 tak shranatělé mívvají twar kostkovvitý nebo dwanáctistěnowý 

 (^wýk. 11}, takže sklípkaťina kosřkatá a dicanáctistétiafá (yvýk. 

 40}. To dotýkání ale není dokonalo , protože hrany sklípkůw 

 nejsau ostré, nobrž žoblené, čímž pochodí, že mezi hranami zbý- 

 wají průchody čili rýhy (^wýk. 1 1 , 40}. 



Sklípky zakulatělé, ellipsovvité a zhranatělé mají skoro 

 stejné průměry. Jsau ale jiné jich odchylky, jichž jeden průměr, 

 a to buď w déli buď we šííi ostatní piewyšuje. Sklípky mající 

 delší průměr w déli nebo hlaubi slowau prodlmižené ^wýk. 6. 7. 

 17, a}; jejichž průměr w šíři jest znamenitější, nazýwají se 

 z.pelšfUé (yvýk. 4}. 



Sklípky prodlaužené, nesměstnané, a tudy wespolek se ne- 

 tlačící jsau wálcoicité Qwýk. 5}, nebo homoloicité (yvýk. 3, 

 b, b} , kdežto na powrch wycházejí. Jsauce ale stěsnány a 

 tlačíce se, nabýwají hranatosti a slowau hranaté (^wýk. 17, a}. 



Sklípky prodlaužené končí se tupě a jsau jakoby uťaté 

 (wýk. 6}, buď wycházejí w ostří (^wýk. 7, 17, a}. Spojili se 

 8 jinými nad sebau, jsau jakoby rozděleny byly bránicemi rowno- 

 wážnými nebo úkosnými. Přechody z jednoho spvisobu do dru- 

 hého jsau zponenáhlé, takže nelze jistých mezí wykázati. 



Sklípky čili cely zpleštilé (^wýk. 4} jsau průměru w šíři 

 roztaženého , protož šířka jejich jest znamenitější. Jestli při té 

 proměně jewí se stejnost, nazýwají se sklípky deskoicité (yvýk. 

 4}, a jsau spojeny, jako cihly nebo štuky kamenné we zdi. 



Wšecky posawád popsané sklípky dají se co do twaru 

 přirownati k nějakým tělům prawidelným , takže nabyly jména 

 prawidlných. Jsau ale, jenž twar mají neprawidlný, jejichž 

 průměry w rozdílném směru se prodlužují, a protož nazýwají se 

 neprmeidlnými (y\ýk. 13}, kteréžto příjmí i sklípkatina z nich 

 složená dostala. 



Sklípky deskowité ještě wíce od půwodního swého twaru 

 se odchylují, na))ýwajíce na swých stěnách prohnutin wětších 

 menších (^wýk. 57}. Sem náležejí sklípky hwézdowité (yvýk. 

 13}, dělající sklípkaflnu hwězdnatau (yvýk. 12}, jejichž stěny 

 jsau dost prawidelně na dél hlubokými brázdami opatřeny, tak- 

 že sklípky na průřezu rownowážném okazují Avýkres hwězdy. 



Sklípky prodlaužené stáwagj se neprawidlnými rozwět- 

 Mujíce se. Tako\A é i býwají neprawidlně spojeny a dělají sklip- 

 kutimi smatenau (wýk. 33}. 



3. Změny sklípkůw čili cel co do austrojnosti wztahují 

 Ke na blánu je skládající. Půwodně wyskytuje se přetenkau, pro- 



